שלמה חביליו
שלמה חביליו (1 באפריל 1921 – 23 במאי 2017) היה איש מערכת הביטחון ודיפלומט ישראלי, שירת כקצין בארגון ההגנה ובצה"ל. במוסד היה ראש יחידת "מסגרת" ופעל בצפון אפריקה להגנה על הקהילות היהודיות המקומיות והעלאת היהודים. כיהן כשגריר ישראל בקמרון ובקולומביה וראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ.
![]() | |
לידה |
1 באפריל 1921 ירושלים, פלשתינה (א"י) ![]() |
---|---|
פטירה |
23 במאי 2017 (בגיל 96) ירושלים, ישראל ![]() |
מקום קבורה |
הר המנוחות ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
השתייכות |
![]() ![]() ![]() |
תקופת הפעילות |
1935–1948 (ההגנה) 1948–1954 (צה"ל) 1954 – 1961 (המוסד) |
דרגה |
![]() |
תפקידים בשירות | |
מפקד חטיבה 10 מפקד "מסגרת" | |
פעולות ומבצעים | |
![]() מבצע יכין | |
תפקידים אזרחיים | |
שגריר ישראל בקמרון ובקולומביה וראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהחביליו נולד בעיר העתיקה בירושלים, בן למשפחה ספרדייה ותיקה. אביו היה בעל מפעל לייצור ממתקים. הוא למד בבית ספר אליאנס. בגיל 14 הצטרף לארגון ההגנה. בגיל 18 הצטרף למנגנון הקבע של ההגנה ושימש בתקופת המרד הערבי הגדול כנוטר. הוא היה מפקד הגדנ"ע בירושלים, עבר קורס מפקדי מחלקות בג'וערה וקורס קשרים הראשון ושימש מפקד החי"ש בירושלים. ב-1945 נשלח במסווה של סוחר ארמני למצרים במטרה להקים את שלוחת ההגנה במקום, שתפעל כמחתרת להגנה על הקהילה היהודית המקומית. חביליו נישא ב-1947 לחיה לבית רוזנבלט אותה הכיר בעת שליחותו למצרים כשהייתה פעילה בתנועת החלוץ וגויסה על ידו להגנה. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
במלחמת העצמאות שירת כמפקד גדוד בחטיבת ירושלים ומפקד מרחב דרום ירושלים. הוא פיקד על החלק הדרומי של מבצע קלשון. במהלך המלחמה נפצע באורח קשה בקרבות באזור בעיר העתיקה. ב-1950 מונה לסגן מפקד חטיבת ירושלים וב-1953 מונה למפקד חטיבה 10.
בעקבות ניסיונו במצרים, גויס ב-1954 למוסד ונשלח לצפון אפריקה לבחינת הקמת מחתרות שיגנו על היהודים המקומיים. הוא ערך סיור של מספר חודשים במרוקו, אלג'יריה ותוניסיה, בשובו לישראל ייסד את יחידת "מסגרת", שהתבססה תחילה על קבוצה של כ-20 מפקדים בעלי עבר ביטחוני, כולל רעייתו של חביליו. הקבוצה בראשותו נשלחה לצרפת וממנה עברו אנשיה למדינות היעד השונות בצפון אפריקה לסיוע לקהילות המקומיות. במשך שש שנים פיקד חביליו על שליחי המוסד וארגן את מבצע יכין להעלאתם החשאית של יהודי מרוקו.
ב-1961 שב לישראל והצטרף למשרד החוץ בו שירת עד 1978. ב-1962 מונה לקונסול כללי באיסטנבול, ב-1964 מונה לשגריר בקמרון וב-1969 מונה בנוסף גם לשגריר ישראל (לא תושב) בגינאה המשוונית. ב-1971 מונה לראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי וכן שימש שגריר ישראל בקולומביה. לאחר פרישתו שימש יושב ראש ארגון המחתרת והעפלה בצפון אפריקה וחבר הנהלת עמותת "ביחד", תנועה רעיונית של יוצאי צפון אפריקה. ב-1997 הוענק לו תואר יקיר ירושלים.
חביליו היה בוגר החוג להיסטוריה והחוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית.
ספרים שערך
עריכה- הערכים על ה"הגנה" במצרים אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992
קישורים חיצוניים
עריכה- נרי ליבנה, חביליו, מוסד, כותרת ראשית, 7 במאי 1987 (מתוך ארכיון עיתונות יהודית היסטורית)
- ערוץ הכנסת - שלמה חביליו, 12 באוגוסט 2012
- יואב גיל, יקיר ירושלים שלמה חביליו נפטר בערב יום ירושלים, mynet ירושלים, 24 במאי 2017
- עופר אדרת, הישראלי שפיקד על המחתרת היהודית במרוקו: סיפורו של שלמה חביליו, באתר הארץ, 31 ביולי 2017
- מתן חביליו, התיעוד הנדיר של איש המוסד ממרוקו נחשף, באתר מאקו, 22 בספטמבר 2017