תבנית:ערך מומלץ 22 באפריל 2024
![העמוד השלישי של חוקת ארצות הברית המקורית, מכיל את כל פרק 3.](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/5/53/Constitution_of_the_United_States%2C_page_3.jpg/160px-Constitution_of_the_United_States%2C_page_3.jpg)
הפרק השלישי של חוקת ארצות הברית מכונן את הרשות השופטת של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, שמורכבת מבית המשפט העליון של ארצות הברית – בית המשפט היחיד שמוזכר במפורש בחוקה – ומהערכאות הכפופות לו, שבסמכות הקונגרס להקים. הוא קובע כללים לגבי הסמכויות של בתי המשפט הפדרליים והתיקים שלגביהם בסמכותם להחליט. נוסף על כך, הפרק מגדיר מהי בגידה, וקובע מגבלות על שיפוט וענישה של בוגדים. הפרק השלישי הוא הקצר ביותר (369 מילים) מבין שלושת הפרקים המגדירים את שלוש רשויות הממשל, אך הפרשנות, הפרקטיקה והפסיקה יצקו לסעיפיו משמעות רבה מעבר למה שמוגדר בפרק במפורש, כגון הסמכות של בתי המשפט לביקורת שיפוטית על חוקי הקונגרס, שהוכרה בפסק דין מרבורי נגד מדיסון בהתבסס על פרק זה.
החלק הראשון של הפרק מאציל את סמכויות השיפוט לבית משפט עליון יחיד וקובע שערכאות פדרליות נמוכות יותר יוקמו על פי שיקול הדעת של הקונגרס. הוא קובע גם שלשופטים פדרליים תהיה קביעות בתפקידם, כל עוד התנהגותם הולמת, ושהם יקבלו שכר, שלא ניתן להפחיתו במהלך כהונתם.
החלק השני של הפרק קובע את תחום המקרים שבהם יש לרשות השופטת הפדרלית סמכות להתערב. חלק זה פורש ככולל מגבלה המאפשרת לבתי המשפט לעסוק רק ב"תיקים ומחלוקות" ממשיים, ולא במקרים היפותטיים, כאלו שנוגעים למחלוקות עתידיות, בקשה לחוות דעה מייעצת וכדומה. מגבלה זו היא הבסיס לדין לגבי זכות העמידה בבתי משפט פדרליים ועקרונות השפיטות במשפט האמריקאי, והיא פורשה כחיונית לשמירה על האיזונים והבלמים בממשל של ארצות הברית. חלק זה כולל גם רשימה של תחומים ספציפיים שבהם יש לבתי המשפט הפדרליים סמכות, כמו, בין השאר, בכל התיקים שנוגעים לחוקה עצמה, לחוקים פדרליים, לאמנות, לתיקים שבהם ארצות הברית עצמה היא בעלת דין ולתיקים הנוגעים לאזרחים ממדינות שונות. בחלק זה מוגדר גם תחום מצומצם יותר של מקרים שבהם לבית המשפט העליון יש "סמכות שיפוט מקורית", כלומר שניתן לפנות בהם ישירות לבית המשפט העליון כערכאה ראשונה, ושבמקרים אחרים בית המשפט העליון ישמש כסמכות העליונה לערעורים. החלק השני קובע גם שהליכים הנוגעים לעבירות פליליות ייערכו בפני מושבעים, וכן שהליכים אלו יערכו במדינה שבה נעשתה העבירה.
החלק השלישי של הפרק מגדיר מהי "בגידה בארצות הברית" באופן מצומצם, וקובע מגבלות על ענישה של בוגדים, וזאת במטרה למנוע שימוש לרעה בחקיקה נגד בגידה ורדיפה של צדדים למחלוקת תחת הגדרה רחבה יותר.