תמיסת מלח
תמיסה לשימוש רפואי
ברפואה, תמיסת מלח (באנגלית: Saline; בתעתיק לעברית לעיתים: סליין, סיילין) היא תמיסה של מלח בישול (NaCl) במים.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/d/d4/Iv1-07_014.jpg/250px-Iv1-07_014.jpg)
תמיסת מלח נקראת גם מים פיזיולוגיים.
ריכוז המלח בתמיסת מלח סטנדרטית הוא 0.9% (9 גרם NaCl בליטר מים).
התמיסה חומצית (pH=5.5). קיימת גם תמיסה בריכוז מלח 0.45% לשימוש במקרים מיוחדים, למשל בילדים קטנים.
ניתן למדוד את ריכוז המלח בתמיסה על ידי שימוש במכשיר סלינומטר.
שימושים עיקריים בתמיסה:
- עירוי נוזלים לאנשים מיובשים, לחולים ופצועים; עם זאת, במקרה של התייבשות חמורה לא מומלץ להשתמש בעירוי זה, אלא בעירוי של תמיסת הרטמן על מנת למנוע ערעור מאזן חומצה ובסיס (אצידוזיס, עלייה בחומציות הדם).
- ביצוע דיאליזה בחולי כליות. הימצאות המלחים בתמיסה: למניעת בריחת מלחים מדמו של החולה, והחדרת מלחים נחוצים אם חסרים. התהליך נעשה באמצעות דיפוזיה של התמיסה בין דמו של החולה למכונת הדיאליזה (בהתאם לריכוזים).
- הזרקת התמיסה לשתלי חזה חדשניים במקום סיליקון.
- ניקוי עדשות מגע המשמשות לראייה.
- מהילת תרופות.
- שטיפה של פצעים.