תנועת שח"ר
תנועת שח"ר (ראשי התיבות של שלום, חינוך ורווחה), היא תנועה שהוקמה ביוני 2002 על ידי יוסי ביילין במטרה לאחד את תנועות השמאל תחת הנהגתו. ביילין הקים את התנועה לאחר שהתאכזב ממדיניות העבודה בה היה חבר, ובמיוחד מחברותה בממשלת האחדות הלאומית בראשות אריאל שרון[1].
מדינה |
ישראל ![]() |
---|---|
מנהיגים | יוסי ביילין |
אפיון | מפלגת שמאל |
כנסות | לא נבחרה לכנסת |
שיא כוחה | לא נבחרה לכנסת |
נוצרה מתוך | העבודה |
התמזגה לתוך | מרצ-הבחירה הדמוקרטית-שח"ר, ולאחר מכן "יחד" (כיום הדמוקרטים) |
מיקום במפה הפוליטית | שמאל |
![]() ![]() |
למרות הקמת התנועה לא פרש ביילין מהעבודה ואף התמודד בפריימריס לקביעת רשימתה לבחירות לכנסת ה-16 בדצמבר 2002, ואולם כשל להשיג מקום ריאלי[2]. עקב כך פרש מהמפלגה עם יעל דיין, שכשלה אף היא בפריימריס והצטרפה לשח"ר. ימים ספורים לאחר מכן הודיעו השניים על ריצה משותפת עם מרצ והבחירה הדמוקרטית, ושוריינו להם המקומות ה-11 וה-12 ברשימה המאוחדת[3]. המיקום הנמוך לו זכו נבע מכך שהשניים הצטרפו לאחר שכבר נקבעה רשימת מרצ לכנסת.
תנועת שחר התמודדה עם המפלגות מרצ והבחירה הדמוקרטית בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003, מלבד בחמש ערים - באר שבע ובית שאן שם התנועה לא נכנסה למועצת העיר, בחדרה ובמודיעין המפלגה זכתה לשני מנדטים כל אחת ובעיילבון שם התמודדה התנועה עם הבחירה הדמוקרטית ללא מרצ, אך כנציגי מרצ והרשימה המשותפת זכתה למנדט אחד.
ביילין ודיין לא נבחרו לבסוף לכנסת לאחר שהרשימה המשותפת זכתה בשישה מנדטים בלבד, כישלון שבעקבותיו הודיע יו"ר מרצ יוסי שריד על התפטרותו. לאחר הבחירות התאחדו המפלגות מרצ ושח"ר והקימו את תנועת יחד, וב-17 במרץ 2004 נבחר ביילין לעמוד בראשה[4].
לקראת הבחירות לכנסת ה-17 גברה במפלגה המאוחדת אי הנחת מהשם החדש, שלא זכה להכרה מספקת בציבור, ועלו דרישות לחזור ולשנותו ל"מרצ". היו"ר ביילין התנגד לכך, וכפשרה הוחלט לשנות את שם המפלגה ל"מרצ-יחד".
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ אטילה שומפלבי, ביילין מקים תנועת שלום אחת לכל השמאל, באתר ynet, 3 ביוני 2002
- ^ הארץ, הפריימריס בעבודה: וילנאי במקום הראשון; ביילין בחוץ, באתר וואלה, 10 בדצמבר 2002
- ^ סמדר שמואלי וורד לוביץ', ביילין ודיין מצטרפים למרצ, באתר ynet, 12 בדצמבר 2002
- ^ אטילה שומפלבי, ביילין נבחר וכבר מאיים: נילחם בעבודה יותר מבליכוד, באתר ynet, 17 במרץ 2004