תעלת גארון
תעלת גארון היא תעלה בצרפת שנבנתה במאה ה-19, ומחברת בין טולוז לכפר קסטה-אן-דורט. התעלה היא המשכה של תעלת מידי, אשר מחברת את הים התיכון עם טולוז. יחד עם תעלת מידי, מרכיבה תעלת הגארון את תעלת שני הימים (Canal des Deux Mers) אשר מחברת בין הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/7/78/Canal_du_Midi_map-HE.svg/250px-Canal_du_Midi_map-HE.svg.png)
לפני בניית תעלת מידי, המעבר בין האוקיינוס האטלנטי והים התיכון היה באמצעות החוף הספרדי ומיצרי גיברלטר. נתיב זה, שאורכו מעל ל-3,000 קילומטרים, שם את העוברים בו בסכנת מתקפה וסופות. בתקופות קדומות שאפו שליטים כגון: הקיסר נרון, הקיסר אוגוסטוס, קארל הגדול ושליטים נוספים, לבנות תעלה שתמנע עיקוף זה. כולם ביקשו שהרעיון ייחקר, וכתוצאה מכך הוכנו תוכניות רבות שמעולם לא מומשו. המכשול הגדול ביותר היה הקושי באספקת כמות מים מספקת באזור שבין הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי כדי להבטיח שיוט בטוח.
לאחר סיום חפירת תעלת מידי מהים התיכון לטולוז בימי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ב-1681, עלה הרעיון להמשיך אותה מטולוז עד לאוקיינוס האטלנטי. אך בשל מחסור במימון לבנייתה, התוכניות לא מומשו לאורך 200 השנים הבאות. רק ב-1828 החל הנושא להיבדק מחדש, וב-1832 נתנה הממשלה זיכיון לחברה "Magendie-Sion company" לבנות את התעלה. בשל חילוקי דעות בין המדינה לחברה, התעכבה הבנייה עד 1838. בתקופה זו החלה חפירת התעלה במספר מוקדים במקביל, באמצעות אלפי פועלים. במהלך העבודות נבנו מספר מבנים ידועים, בהם אמת אג'ן (Agen aqueduct). העבודה הושלמה ב-1856.
התעלה עוברת לצד נהר גארון האדיר ואורכה 193 קילומטרים. היא מקשרת את טולוז לקסטטס-אן-דורתה, ומאפשרת לסירות לשוט דרך תעלות בין הים התיכון לאוקיינוס האטלנטי, תוך הימנעות מהזרמים הסוערים של נהר גארון עצמו.[1]
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ The final link in the canal chain joining Atlantic to Mediterranean, The Canal de Garonne