אדבוקט (ירחון)
אדבוקט (באנגלית: The Advocate) הוא מגזין חדשות אמריקאי הפונה להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים. אדבוקט נוסד בשנת 1967 והוא הפרסום העקבי הוותיק ביותר בארצות הברית הפונה לאוכלוסיית הלהט"ב[דרוש מקור].
![]() | |
![]() | |
שער גיליון מס' 994 של אדבוקט מאוקטובר 2009, ובו הילרי קלינטון | |
סוג | ירחון |
---|---|
סוגה |
מגזין להט"ב ![]() |
בעלים | LPI Media |
מנכ"ל | ג'ו לאנדרי |
תאריכי הופעה | 1967–הווה (כ־57 שנים) |
שפה | אנגלית |
מערכת |
לוס אנג'לס, ארצות הברית ![]() |
תפוצה | 175,000 עותקים |
מדינה | ארצות הברית |
ISSN | 0001-8996, 2158-2149 |
www.Advocate.com | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/4/46/Advocate1.jpg/280px-Advocate1.jpg)
המגזין זכה בפרס העיתונות האמריקאי בשנת 1993.[1] בשנת 2002 כתב עורך העיתון כי בשל עמדותיו הפוליטיות ונושאיו התקשתה הנהלת העיתון למצוא בית דפוס שידפיס אותו, ועל כן בית הדפוס נמצא במערב התיכון ולא בניו-יורק או בלוס-אנג'לס, שם נמצאים משרדי העיתון.
אתר האינטרנט של המגזין מכיל כשליש מהמהדורה המודפסת והוא מתעדכן על בסיס יומי. הארכיון שלו נמצא במספר בסיסי נתונים מקוונים כגון EBSCO או InfoTrac.
ייסוד העיתון
עריכההאדבוקט הופץ בתחילה כניוזלטר מקומי בלוס אנג'לס שבקליפורניה על ידי קבוצת האקטיביסטים "PRIDE" (ראשי תיבות של Personal Rights in Defense and Education). המניע העיקרי לייסוד הניוזלטר היה פשיטה משטרתית על פאב של קהילת הלהט"ב בשם "Black Cat Tavern" בעיר.[2] בקיץ 1967 הצטרפו ל-"PRIDE" העיתונאי ריצ'רד מיטץ' ובן זוגו ביל ראו ויחד עם האמן סאם וינסטון הם החליטו להפוך את הניוזלטר לעיתון תחת השם "הלוס אנג'לס אדבוקט" (The Los Angeles Advocate). השניים כתבו תחת שמות עט[3] והגיליון הראשון יצא בספטמבר 1967.
שנה לאחר מכן קבוצת "PRIDE" שהוציאה לאור את הניוזלטר נקלעה לקשיים כלכליים ומיטץ' וראו רכשו מהקבוצה את זכויות היוצרים בעבור דולר אחד.[4]
ב-1969 שונה שמו של העיתון ל"אדבוקט" והוא הופץ בתפוצה כלל-ארצית, ובשנת 1974 כבר הודפסו 40,000 גליונות מכל מהדורה. העיתון תפס את תשומת לבו של דייוויד גודשטיין, בנקאי השקעות מסן פרנסיסקו, ובאותה השנה הוא רכש את העיתון.
השפעתו של דייוויד גודשטיין
עריכהלאחר שגודשטיין רכש את העיתון, הוא ערך מספר שינויים במתכונתו. תחת ידו הפך ה"אדבוקט" לעיתון חדשות ארצי המסקר אירועים הנוגעים לקהילת הלהט"ב ברחבי ארצות הברית, ביניהם התנועה לזכויות הלהט"ב ואירועי אמנות ותרבות. גודשטיין גם פעל להפחתת פרסומות בעלות אוריינטציה מינית בעיתון לטובת פרסומות מקובלות יותר מבחינה חברתית.
יחד עם ד"ר רוב אייכברג יצר גודשטיין את סמינר "חוויית האדבוקט", המבוסס באופן רופף על EST, סמינר האימונים של ורנר ארהרד, שהיה פופולרי באותה העת. "חוויית האדבוקט" נמשכה שני סופי שבוע רצופים (מבוקר עד ערב), שבמהלכם עברו המשתתפים סדנת מימוש עצמי מקיפה במטרה להביאם למודעות, קבלה עצמית וסובלנות בתוך קהילת הלהט"ב.
עריכותיו המאוחרות של גודשטיין משקפות את שנותיו כאקטיביסט בתחום זכויות להט"ב והמאבק לזכויות אזרח. לאחר מותו בשנת 1985 שונה פורמט העיתון מטבלואיד שהגיע בשני חלקים לגודל של מגזין רגיל בכרומו ובצבע. בנוסף, הוצנע החלק המציג פרסומות בוטות והן רוכזו בחלק נפרד, המופץ למנויים בלבד ובתוספת תשלום. השינויים נכנסו לתוקף החל ממהדורת ה-1 באוקטובר באותה השנה. במהלך השנים השתנו הבעלים של המגזין מספר פעמים במסגרת רכישות ומיזוגים ונכון ל-2009 מוציאה אותו לאור חברת "LPI Media", מחלקה של רשת הטלוויזיה "!here".
לקריאה נוספת
עריכה- Hogan, Steve and Lee Hudson (1998) Completely Queer: The Gay and Lesbian Encyclopedia. New York, Henry Holt. ISBN 0805036296
- Tobin, Kay and Randy Wicker (1972). The Gay Crusaders. New York, Paperback Library. LOC 79-187694.
- Streitmatter, Rodger (1995). Unspeakable: The Rise of the Gay and Lesbian Press in America. Boston: Faber and Faber. ISBN 0571198732.
- Thompson, Mark (1994). Long Road to Freedom: The Advocate History of the Gay and Lesbian Movement. New York: St. Martin's Press. ISBN 0312131143.
קישורים חיצוניים
עריכהעיינו גם בפורטל: | |||
---|---|---|---|
פורטל להט"ב |
- אתר האינטרנט הרשמי של אדבוקט
- אדבוקט, ברשת החברתית פייסבוק
- אדבוקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- אדבוקט, ברשת החברתית אינסטגרם
- אדבוקט, סרטונים בערוץ היוטיוב
- ההיסטוריה של המגזין באתר PlanetOut.com
הערות שוליים
עריכה- ^ תת-תרבות - פרס ל"אדבוקט" עיתון הגייז האמריקאי, נתיב נוסף, אגודת הלהט"ב
- ^ Liz Highleyman, What is the history of The Advocate?, LETTERS From CAMP Rehoboth
- ^ Hogan and Hudson, p. 13
- ^ Tobin and Wicker, p. 80