X/1106 C1
X/1106 C1, הידוע גם בשם השביט הגדול של 1106, היה כוכב שביט בהיר שהופיע ב-2 בפברואר 1106, ונצפה ברחבי העולם מתחילת פברואר ועד אמצע מרץ. השביט תועד על ידי אסטרונומים בויילס, אנגליה, יפן, קוריאה (אנ'), סין ואירופה הקונטיננטלית. הוא נצפה כמי שהתפצל לחתיכות רבות,[1] ויצר את השביט הגדול של 1882 ואת השביט איקייה-סקי וכן למעלה מ-4000 שביטים קטנים "מחככי שמש" שנצפו על ידי טלסקופ החלל SOHO.[2][3] הוא חבר במשפחת שביטי קרויץ, המכונה "תת-שבר 1" (Subfragment I), שבר משביט גדול קודם לכן (בקוטר 150~ קילומטרים) שהתפצל בהדרגה תחת השפעת השמש, אולי השביט הגדול של 371 לפני הספירה.[4][5][6]
כוכב האם | |
---|---|
כוכב אם | שמש |
מידע כללי | |
סוג | שביט |
תאריך גילוי |
2 בפברואר 1106 ![]() |
![]() ![]() |
תצפיות
עריכהבריטניה
עריכההערה קצרה בכתב היד הוולשי המכונה Brut y Tywysogion מציינת:
[-1106]. באותה שנה נראה כוכב נפלא לראות, זורק מאחוריו אלומת אור בעובי של עמוד בגודל ובבהירות עצומה, המבשר על מה שיקרה בעתיד: עבור הנרי, קיסר רומא, לאחר ניצחונות אדירים וחיים אדוקים ביותר במשיח, הלך למנוחתו. ובנו, לאחר שזכה במושב האימפריה של רומא, נתמנה לקיסר.[7]
קורות 1106 של כרוניקה של פיטרבורו (אנ') מתארת את השביט. התרגום של דורותי ויטלוק אומר:
בשבוע הראשון של התענית, ביום שישי, 16 בפברואר, בערב, הופיע כוכב יוצא דופן, ובמשך זמן רב לאחר מכן הוא נראה זורח זמן מה בכל ערב. כוכב זה הופיע בדרום-מערב; נראה קטן וחשוך. אולם הקרן שזרחה ממנו הייתה בהירה מאוד, ונראתה כמו אלומה עצומה המאירה מצפון-מזרח; וערב אחד נראה היה כאילו אלומה זו מתפצלת לקרניים רבות לעבר הכוכב מהכיוון ההפוך.
יפן
עריכההתצפיות המרשימות ביותר על השביט מגיעות מהכרוניקה היפנית Dainihonshi (אנ'). הכרוניקה דיווחה כי ב-7 בפברואר 1106 לספירה הופיע השביט הענק בדרום-מערב ונמתח על פני חלק עצום מהשמים לכיוון מזרח. השביט המבריק תואר כלבן ועם זנב הנמתח 100 מעלות על פני כל השמים.[8]
סין
עריכהקטע מתוך כתב יד סיני מתאר כוכב שביט בשנת 1106, המזכיר את התפרקות השביט לאחר פריהליון, מתוארך ל-10 בפברואר:
בתקופת שלטונו של Hwuy Tsung, השנה החמישית לתקופתו של Tsung Ning, הירח הראשון [פברואר], יום Woo Seuh (10 בפברואר), הופיע שביט במערב. זה היה כמו פיי קאו נהדר. המעטפה הזוהרת הייתה מפוזרת. זה נראה כמו כוכב שבור. אורכו היה 60 [מעלות] ורוחבו היה 3 [מעלות]. הכיוון שלו היה לצפון-מזרח. זה עבר את S.D. Kwei (דרום אנדרומדה/צפון דגים). זה עבר את S.D. Lew (טלה הדרומי), ווי (פגסוס), מאו ופיי (שור). לאחר מכן הוא נכנס לתוך העננים ולא נראה עוד.[1]
וייטנאם
עריכהכתב הימים הווייטנאמי Đại Việt sử ký toàn thư (אנ') גם תיעד את אירוע השביט:
(בשנת כלב אש (Binh Tuat), באביב ינואר, יש שביט במערב עם זנב קורן ארוך)
מצרים
עריכההספר "קנז אל-דוראר וג'מי אל-גרר" מאת אבו בכר בן עבדאללה בן אבק:(בשנת 497 לספירה / 1106 לספירה)
והופיע בו כוכב לכת גדול במזרח, לבן כמו הירח, יש לו הילה גדולה מאיבריו, אומדן באורך של מאה וחמישים אמה (68.58 מטרים), ויש לו קרן ואור כמו ירח מלא. והוא נשאר ימים ולילות, ואם היה עם הירח, אנשים היו חושבים שהם שני ירחים. וזה היה אחד מהנפלאות השמימיות.
אחרים
עריכה- אלכסיאדה (1148)
מראי מקום
עריכה- Thomas Jones, Brut y Tywysogion, or, the Chronicle of the Princes: Red Book of Hergest version, University of Wales Press, Cardiff, 1955.
- Comet X/1106 C1: Publication der Sternwarte in Kiel, No. 6, pp. 1–66, and AN 238 (1930 Jun 5), pp. 403–4
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 Williams, John (1871). Observations of Comets: From 611 B.C. to A.D.1640 : Extracted from the Chinese annals. Retrieved 18 April 2014.
- ^ Matthew M. Knight; et al. (2010). "Photometric Study of the Kreutz Comets Observed by SOHO from 1996 to 2005". The Astronomical Journal. 139 (3): 926. Bibcode:2010AJ....139..926K. doi:10.1088/0004-6256/139/3/926.
- ^ Frazier, Sarah (16 June 2020). "4,000th Comet Discovered by ESA & NASA Solar Observatory". NASA. Retrieved 14 July 2020.
- ^ Marsden B.G. (1967), "The Sungrazing Comet Group", The Sungrazing Comet Group I, The Astronomical Journal, vol. 72, p. 1170, Bibcode:1967AJ.....72.1170M, doi:10.1086/110396
- ^ Marsden B.G. (1989), "The Sungrazing Comet Group II", The Astronomical Journal, 98: 2306, Bibcode:1989AJ.....98.2306M, doi:10.1086/115301
- ^ "X/1106 C1".
- ^ Jones, Bryn. "A History of Astronomy in Wales". Retrieved 25 September 2019. The source of these quotes is the edited version of the Chronicles by Thomas Jones, Brut y Tywysogyon, or, the Chronicle of the Princes: Red Book of Hergest version, University of Wales Press, Cardiff, 1955
- ^ X/1106 C1