אלה ברווה
אָלָה בּרֶוֶוה (בכתב לטיני: alla breve) הוא משקל מוזיקלי זוגי פשוט (כלומר בעל שתי פעמות) שבו הפעמה באה על כל תו של חצי. כשבכל תיבה יש שני חצאים חתימת הזמן היא כלומר שתי פעמות של חצי בתיבה. סימון שקול לאלה ברווה הוא
, כלומר האות C עם קו אנכי באמצעה. משמעות השם באיטלקית היא בסגנון ברווה. ברווה הוא התו עם ערך הזמן של שני שלמים, שהיה הקצר (breve באיטלקית) שבתווים בשיטת התווים המנסורלית שהייתה נהוגה במאות ה13–16. זאת להבדיל מהמשקל הנפוץ שבו בכל תיבה ארבע פעמות של רבעים, והמסומן ב
או
.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/3/3c/Examples_of_cut-time_and_2-2_notation.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/4/4b/Examples_of_common-time_and_4-4_notation.jpg)
שימוש באלה ברווה
עריכהאלה ברווה קשור בבצוע זריז יותר של המוזיקה. כפי שניתן לראות בדוגמה שלהלן, כאשר המוזיקה היא מהירה מצטברים יותר תווים קצרים בכל תיבה - דבר המקשה מעט על קריאתה. שיכתוב התווים למשקל אלה ברווה יפחית את התווים בכל תיבה ויקל על קריאתה.
כמו כן, בצוע או ניצוח על תווים קיימים במשקל אלה ברווה יגרום להכפלת המהירות או לפחות להאצתה, כיוון שכל פעמה תכסה מרווח תווים רב יותר (חצי במקום רבע). לכן בצוע אלה ברווה נפוץ למשל במצעדים.
ההיסטוריה של הסימון אלה ברווה
עריכהסימני התווים המוקדמים התפתחו במסדרים דתיים נוצרים ולכן קיים רקע דתי לחלק מהם. כך, המשקל המשולש (בעל שלוש פעמות) נקרא המשקל המושלם בגלל הקישור לשילוש הקדוש ולכן סומן בעיגול, ללא התחלה או סוף. המשקל הזוגי (בעל שתי פעמות) נקרא המשקל החסר ולכן סומן בעיגול פתוח . סימן זה עדיין בשימוש אך משמעותו השתנתה לסמן את המשקל הנפוץ . קו אנכי באמצע העיגול הפתוח "חותך" את המשקל ל - כלומר לאלה ברווה[2].
הערות שוליים
עריכה- ^ Schonbrun, Marc (2005). The Everything Reading Music Book, p.56. ISBN 1-59337-324-4.
- ^ Novello, John (1986). The Contemporary Keyboardist, p.37. ISBN 0-634-01091-3