אלכסנדר בורודיוק
אלכסנדר גנריחוביץ' בורודיוק (ברוסית: Алекса́ндр Ге́нрихович Бородю́к, נולד ב-30 בנובמבר 1962) הוא כדורגלן עבר סובייטי-רוסי ששיחק בעמדת חלוץ ומאמן בהווה. שיחק בנבחרות ברית המועצות ורוסיה. בורודיוק זכה במדליית זהב באולימפיאדת סיאול (1988) עם נבחרת ברית המועצות.
![]() | ||||
מידע אישי | ||||
---|---|---|---|---|
לידה |
30 בנובמבר 1962 (בן 61) וורונז' שבברית המועצות | |||
שם מלא | אלכסנדר גנריחוביץ' בורודיוק | |||
גובה | 1.84 מטר | |||
עמדה | חלוץ | |||
מועדוני נוער | ||||
| ||||
מועדונים מקצועיים כשחקן* | ||||
| ||||
| ||||
נבחרת לאומית כשחקן | ||||
| ||||
קבוצות כמאמן | ||||
| ||||
* הנתונים מתייחסים למשחקי הליגה בלבד |
ביוגרפיה
עריכהקריירת מועדונים
עריכהבורודיוק גדל במחלקת הנוער של קבוצת פאקל וורונז', את קריירת הבוגרים שלו החל בשנת 1980 בדינמו וולוגדה, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. כעבור שנה עבר לקבוצת הצמרת של ליגת העל הסובייטית דינמו מוסקבה. בורודיוק שיחק במועדון במשך 7 שנים, היה למלך השערים של הקבוצה, בשתי עונות (1986 ו־1988) היה גם מלך השערים של הליגה. זכה עם הקבוצה בגביע ברית המועצות בשנת 1984.
בשנת 1989 עבר בורודיוק לשאלקה 04, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. בורודיוק השתלב מהר בהרכב הראשון של הקבוצה והיה למלך השערים של הקבוצה. הרבה בזכותו היא עלתה לבונדסליגה הראשונה. בעונת 1993/94 הסתכסך עם המאמן החדש של שאלקה ובאמצע העונה עבר לקבוצת פרייבורג. בהמשך שיחק בהנובר 96. בסוף עונת 1995/96 שב לרוסיה. חתם בקבוצת לוקומוטיב מוסקבה, איתה זכה בגביע הרוסי בעונת 1996/1997 את קריירת הכדורגלן שלו סיים בקבוצת קריליה סובטוב סמרה בגיל 39.
קריירה בינלאומית
עריכהבורודיוק לקח חלק בזכייתה של נבחרת ברית המועצות האולימפית במדליית זהב באולימפיאדת סיאול (1988). הוא נטל חלק בשניים מתוך ששת משחקי הנבחרת בתחרות. את הופעתו הראשונה בנבחרת ברית המועצות הבוגרת ערך בורודיוק ב־21 בפברואר 1989 במשחק ידידות נגד בולגריה. הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 1990. בורודיוק ערך בטורניר זה הופעה אחת, כאשר נכנס כחילוף התקפי בדקה 71, בהפסד 0–2 לרומניה. ברית המועצות סיימה טורניר מאכזב, כאשר הודחה בשלב הבתים. לאחר התפרקות ברית המועצות עבר בורודיוק לנבחרת רוסיה. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1994. לקח חלק בשניים מתוך שלושת משחקי הנבחרת בטורניר.
קריירת אימון
עריכהלאחר פרישתו עסק בורודיוק בתפקידי אימון שונים. תחילה שימש עוזר מאמן בבקבוצת "קריליה סובטוב סמרה". אחר כך השתלב בצוות האימון של נבחרת רוסיה. בשנת 2006 שימש תקופה קצרה כממלא מקום המאמן הראשי של הנבחרת. בשנים 2006 - 2007 אימן את הנבחרת הצעירה של רוסיה בשנת 2013 מונה למאמן ראשי של טורפדו מוסקבה. הוא הצליח להעלות אותה חזרה לליגת העל הרוסית, אך בתום עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה. בשנת 2015 חתם על חוזה לשלוש שנים עם הקבוצה הקזחית קאיראט אלמטי. לאחר עונה אחת החליט להתפטר מאימון הקבוצה. שנה לאחר מכן מונה למאמן ראשי של נבחרת קזחסטן. בניהולו של בורודיוק הפסידה הנבחרת בשישה מתוך שבעת משחקי מוקדמות מונדיאל 2018. רצף הכישלונות הזה גרם לפיטוריו. בשנת 2021 מונה בורודיוק שוב למאמן של טורפדו מוסקבה ושוב הוא הצליח להעלות אותה חזרה לליגת העל הרוסית תוך עונה אחת. בתחילת עונת 2022/2023 התפטר בורודיוק מתפקיד המאמן של טורפדו.
תארים וזכיות
עריכהכשחקן
עריכה- אלוף אולימפי - 1988
- הגביע הסובייטי - 1984
- הגביע הרוסי - 1997
- מלך השערים של ליגת העל הסובייטית (2) - 1986, 1988
כמאמן
עריכה- הסופר קאפ הקזחי - 2016
קישורים חיצוניים
עריכה- אלכסנדר בורודיוק, באתר Transfermarkt
- אלכסנדר בורודיוק, באתר WorldFootball.net
- אלכסנדר בורודיוק, באתר National Football Teams
- אלכסנדר בורודיוק, באתר FootballDatabase.eu
- פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
נבחרת ברית המועצות – אולימפיאדת סיאול 1988 (מדליית זהב) | ||
---|---|---|
1 חרין • 2 קטשווילי • 3 סקליארוב • 4 צ'רדניק • 5 יאנוניס • 6 טישצ'נקו • 7 קוזנצוב • 8 פונומאריוב • 9 בורודיוק • 10 דוברובולסקי • 11 ליוטיי • 12 ירובנקו • 13 פוקין • 14 טטרצ'וק • 15 מיכאיליצ'נקו • 16 פרודניקוב • 17 לוסב • 18 גורלוקוביץ' • 19 סביצ'ב • 20 נרבקובאס • מאמן: בישובץ |
נבחרת ברית המועצות – מונדיאל 1990 | ||
---|---|---|
1 דסאייב • 2 בסונוב • 3 חידיאטוללין • 4 קוזנצוב • 5 דמיאננקו • 6 רץ • 7 אלייניקוב • 8 ליטובצ'נקו • 9 זאברוב • 10 פרוטאסוב • 11 דוברובולסקי • 12 בורודיוק • 13 צווייבה • 14 ליוטיי • 15 ירמצ'וק • 16 צ'אנוב • 17 זיגמנטוביץ' • 18 שאלימוב • 19 פוקין • 20 גורלוקוביץ' • 21 ברושין • 22 אוברוב • מאמן: לובנובסקי |
נבחרת רוסיה – מונדיאל 1994 | ||
---|---|---|
1 צ'רצ'סוב • 2 קוזנצוב • 3 גורלוקוביץ' • 4 גליאמין • 5 ניקיפורוב • 6 טרנבסקי • 7 פיאטניצקי • 8 פופוב • 9 סלנקו • 10 קרפין • 11 בסצ'סטניך • 12 טטרדזה • 13 בורודיוק • 14 קורנייב • 15 רדצ'נקו • 16 חרין • 17 צימבלר • 18 אונופקו • 19 מוסטובוי • 20 לדיאחוב • 21 חלסטוב • 22 יוראן • מאמן: סדירין |