אנה סוקולוב
אנה סוקולוב (Anna Sokolow; 9 בפברואר 1910, הרטפורד, קונטיקט – 29 במרץ 2000, ניו יורק) הייתה רקדנית וכוריאוגרפית יהודייה-אמריקאית.
![]() | |
לידה |
9 בפברואר 1910 הרטפורד, ארצות הברית ![]() |
---|---|
פטירה |
29 במרץ 2000 (בגיל 90) מנהטן, ארצות הברית ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
השכלה |
סטודיו אייץ' בי ![]() |
מעסיק |
בית הספר ג'וליארד ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהסוקולוב החלה את הכשרתה בריקוד אצל לואיס הורסט ומרתה גרהם בבית אמנויות הבמה השכונתי. בשנות השלושים הייתה חברת להקת הריקוד של גראהם במשך שמונה שנים, ובמקביל שימשה מתמחה מדגימה בשיעורי הכוריאוגרפיה של הורסט. באותה תקופה, במהלך השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית, הקימה סוקולוב להקה משלה, אשר הייתה קשורה לאיגודים המקצועיים, ויצרה עבורה עבודות אנסמבל וסולו. דמותה של איזדורה דאנקן היוותה מקור השראה מרכזי עבורה.
בסוף שנות השלושים סוקולוב הוזמנה עם להקתה, וכן המנהל המוזיקלי אלכס נורת', למקסיקו ובשנות הארבעים ייסדה להקת מחול מודרני ראשונה במקסיקו.
כרקדנית בלטו עבודותיה המקוריות "קדיש" (1945), כתגובה למאורעות השואה, ו"הדיבוק" (1951), בהשראת המחזה. זה היה תפקידה האחרון בריקוד.
בשנת 1953 שכנע ג'רום רובינס את סוקולוב להירתם לביסוס מקצועיותה של להקת ענבל הישראלית. השניים סייעו יחדיו להכנת מסעה המוצלח של להקת ענבל באירופה ובארצות הברית. קשריה עם המחול בישראל התהדקו וסוקולוב עבדה בארץ עם להקות המחול המרכזיות, בהן: להקת בת שבע, להקת ענבל והתיאטרון הלירי אותו ייסדה. בעבודתה עם התיאטראות בארץ בלטה עבודתה על עיצוב התנועה במחזה "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" (1964).
סוקולוב הביאה את המחול המודרני לברודוויי ועבדה עם טנסי ויליאמס, איליה קאזאן (סוקולוב שימשה עוזרת במאי בקמינו ריאל), קורט וייל (תמונת רחוב), ברטולט ברכט (גליליאו), מארק בליצשטיין (רג'ינה) וליאונרד ברנשטיין (קנדיד). בניו יורק הייתה חברה בקבוצה המייסדת של בית הספר למשחק "אולפן השחקנים", שפעל על בסיס שיטת סטניסלבסקי. כארבעים שנה לימדה במחלקות למחול ולדרמה בג'וליארד.
סוקולוב חיפשה את הקשר בין צורות האמנות השונות והייתה הראשונה שהשתמשה בג'אז לעבודת מחול רציני. יחד עם השתייכותה למחול המודרני בלטו יצירותיה הכוריאוגרפיות בלהקות בלט חשובות ובאופרה. בין מקורות ההשראה שלה להקמת תיאטראות מחול הייתה אמנות פלסטית.
לשיטתה, צעדי מחול מכילים בתוכם משמעות פנימית ולכל צעד בודד זכות קיום רק כחלק מהמבנה הכוריאוגרפי. סוקולוב נודעה ביכולת האבחון שלה לתנועות וביכולתה להוביל רקדנים משימוש בתנועות "חסרות משמעות" לתנועות "אמינות".
עיסוקה בכוריאוגרפיה, כמרצה וכיוצרת, נמשך עד סמוך לפטירתה, בגיל תשעים. רבות מעבודותיה צולמו ונכתבו בשפת תנועה.
בשנת 1956 הייתה מועמדת לפרס טוני על כוריאוגרפיה להצגה Red Roses for Me של המחזאי שון או'קייסי. בשנת 1991 הוענק לסוקולוב פרס אמריקן דאנס פסטיבל לשנת 1991. (Samuel H. Scripps American Dance Festival Award). כאות הוקרה על עבודתה נקרא בשנת 2004 רחוב במנהטן על שמה.[1]
יצירותיה
עריכה- לוויה אמריקאית מוזרה (1935) אודות פועל מתכת שנספה בעבודה.
- טבח החפים מפשע (1937) למוזיקה של אלכס נורת'.
- חדרים (1955) שביטא את הבדידות והניכור בכרך הגדול, למוזיקת ג'אז של קניון הופקינס.
- חלומות (1961) שצמח על רקע זוועות השואה.
- סוויטה לירית (1954) למוזיקה אטונלית של אלבן ברג.
- אודס (1965) מוזיקה: אדגר וארז
- מדבריות (1967) מוזיקה: אדגר וארז
- אופוס 65 (1965). מוזיקה: תיאו מסרו.
- מעשה בחייל (1954) מוזיקה: איגור סטרווינסקי
- האוצר מאת י"ל פרץ (1962)(בימוי) מוזיקה: נתן מישורי.
- צעדי הדממה (1968)
- פעולה ללא מילים (1969) על בסיס המחזה של סמואל בקט.
- מגריט, מגריט (1970) בהשראת הצייר
- שיר השירים (1976) מוזיקה: בן-ציון אורגד
- מתוך יומניו של פרנץ קפקא (בימוי) - מחזה (1980) בהשראת הסופר
- הערכה לגרטרוד (1978) - לזכרה של המורה והרקדנית גרטרוד קראוס.
- כנפיים (1979) (בימוי וכוריאוגרפיה) - מחזה מאת ישראל אלירז מוזיקה: מרק קופיטמן.
- הכל חיב ללכת (1982) אודות חסרי הבית בכרך הגדול מוזיקה: תיאו מסרו.
- החתונה (כלולות) (1982) מוזיקה: איגור סטרווינסקי
ראו גם
עריכה- ספריית בית אריאלה - ספרייה למחול: קלטות וידאו כתבי עת וספרים.
- Anna Sokolow The Rebellious Spirit by Larry Warren - ביוגרפיה של אנה סוקולוב
- The Modern Dance :Seven Statements of Belief edited by Selma Jeanne Cohen
- Dance Magazine-Transitions By Don McDonagh- July, 2000
- מחול עכשיו- כתב עת למחול - גיליון 2, יולי 2000 - דברים לזכרה מאת גיורא מנור, גליה גת ומשה רומנו.
- דרכה הכוריאוגרפית של שרה לוי תנאי, גיורא מנור
- להקת מחול בת-שבע, רינה גלוק, הוצאת כרמל, 2006
קישורים חיצוניים
עריכה- רוני דורי, הכישרון של אנה סוקולוב, עכבר העיר, 9 בפברואר 2010
- אנה סוקולוב במסד הנתונים IBDB (באנגלית)
- פרטים על אנה סוקולוב בארכיון רנה שינפלד, בספרייה הלאומית
- מידע על אנה סוקולוב בקטלוג הספרייה הלאומית
- ג'ואנה הריס, אנה סוקולוב, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית), מאמר ביוגרפי
- מבחר כתבות על אנה סוקולוב באנצ נשים יהודיות
- הניה רוטנברג, "רשימת עבודותיה של אנה סוקולוב בישראל.(הקישור אינו פעיל)" באתר קולות המחול, 6 בפברואר 2010.
- הניה רוטנברג, "מאה שנה להולדתה של אנה סוקולוב – הפרק הישראלי." באתר קולות המחול, 10 באוגוסט 2013.
- רות אשל, מחול פורש כנפיים - יצירה ישראלית לבמה 1920-2000, כרך א', שער 2, הוצאת יומני מחול - www.israeldance-diaries.com
- אנה סוקולוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ Choreographer gets her way, The Villager, Volume 73, Number 49 | April 7 - 13, 2004