בז שועל
בז שועל (שם מדעי: Falco alopex) הוא מין עוף דורס מן הסוג בז שבמשפחת הבזיים.
![]() | |
---|---|
![]() | |
מצב שימור | |
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
מחלקה: | עופות |
סדרה: | בזאים |
תת־סדרה: | תרופודה |
משפחה: | בזיים |
סוג: | בז |
מין: | בז שועל |
שם מדעי | |
![]() הויגלין, 1861 | |
![]() |
תיאור
עריכהבזי שועל זכרים ונקבות דומים במראה, אם כי הנקבות מעט גדולות יותר. אורך גופם הוא 32–38 סנטימטרים, מוטת כנפיהם 76–88 סנטימטרים ומשקלם 250–300 גרם. צבעו של בז בוגר נע בין חום ערמוני לחום אדמדם ומכסה את כל גופו. צבע ייחודי זה זיכה את המין בשמו הנפוץ בז שועל ומבדיל אותם משאר הבזים, שצבעם נוטה לצבע חום בהיר או כהה. מרבית נוצותיהם מנוקדות בכתמים שחורים, ועל הזנב שלהם יש פסים שחורים. רק באזור הגרון, בצידי הגוף ובחלק התחתון של הכנפיים אין רצועות או פסים. החלק העליון של המקור שחור וצהוב והחלק התחתון אפור. העיניים בצבע חום בהיר. רגליו של הבז ארוכות, קירחות וצהובות. לצעירים יש פלומה דומה למבוגרים אך עם דוגמאות גדולות יותר, בנוסף עור הפנים שלהם כחול-אפור ורגליהם ירוקות-צהובות.[2]
תפוצה ובית גידול
עריכהבז השועל נפוץ לרוחב מרכז יבשת אפריקה. הוא מקנן באזורי הסוואנה שבדרום הסהרה מאזור מאלי עד לאתיופיה וקניה. מדי פעם הוא נודד מערבה לסנגל, גמביה, וגינאה ודרומה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. לרוב הוא נמצא בסביבת צוקים וגבעות סלעיות.
רבייה
עריכהעונת הרבייה משתנה בין אזורים, אך תקופת הטלת הביצים נעה בין מרץ למאי. הקנים בנויים על מדפי סלע ובחללים בהרים, לרוב קרוב לקנים אחרים במושבה הכוללת בין 20 ל-25 זוגות. בכל תטולה ישנם בין שתיים לשלוש ביצים. הנקבה דוגרת על הביצים עד שהן בוקעות בזמן והזכר מביא מזון לנקבה ומסייע בהגנה על הקן. לאחר בקיעה, הנקבות מגדלות את הגוזלים עד שהם מתבגרים.
מזון
עריכהבז שועל ניזון בעיקר מבעלי חוליות וחרקים קטנים. מזונו נע בין לטאות, יונקים קטנים ועופות אחרים וכלה בחרקים, שהבז תופס לעיתים קרובות באמצע הטיסה. ניתן לראות הבז ניזון מחרקים לעיתים קרובות יותר במהלך שריפות דשא, שכן הוא ממתין בסמוך לקצה האש ותופס כל חרקים גדולים הבורחים מהלהבות.[2]
התנהגות
עריכהבז השועל הוא מין בודד, המתקבץ יחד במושבות מאורגנות בעונת הרבייה. בשאר ימות השנה, בזי השועל מבלים את מרבית זמנן בציד הטרף שלהן על ידי ישיבה בנקודת תצפית וסריקת האזור במבט החד שלהם כדי לאתר תנועה. בדומה לבזים אחרים, גם בז השועל מסוגל לרחף לפרקי זמן קצרים בזמן הציד, אם כי התנהגות זו נצפתה פחות במין זה מאשר במיני בז אחרים.[2]