בית ג'ן
בֵּית גַ'ן (בערבית: بيت جن) היא מועצה מקומית בהרי הגליל העליון, אשר כלל תושביה הם דרוזים. ממוקמת כ-5 קילומטרים דרומית מערבית להר מירון, בלב שמורת הרי מירון. גובהו הממוצע 898 מטר ובשכונות הגבוהות והמיושבות הגובה מגיע עד 1,040 מטר מעל פני הים. בשנת 1964 הוכרז היישוב כמועצה מקומית במחוז הצפון בישראל. שטח השיפוט שלה הוא 5,079 דונם.
![]() | |||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||
שם בערבית | بيت جن | ||||||||||||||||||||||||
מדינה | ![]() | ||||||||||||||||||||||||
מחוז | הצפון | ||||||||||||||||||||||||
מעמד מוניציפלי | מועצה מקומית | ||||||||||||||||||||||||
ראש המועצה | נזיה דבור | ||||||||||||||||||||||||
גובה ממוצע[1] | 898 מטר | ||||||||||||||||||||||||
תאריך ייסוד | המאה ה-18 | ||||||||||||||||||||||||
סוג יישוב | יישוב 10,000–19,999 תושבים | ||||||||||||||||||||||||
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יוני 2024 (אומדן)[1] | |||||||||||||||||||||||||
- אוכלוסייה | 12,598 תושבים | ||||||||||||||||||||||||
- דירוג אוכלוסייה ארצי[2] | 158 | ||||||||||||||||||||||||
- שינוי בגודל האוכלוסייה | 1.0% בשנה | ||||||||||||||||||||||||
- מאזן מפוני חרבות ברזל[3] | 0.01 אלפי תושבים | ||||||||||||||||||||||||
- צפיפות אוכלוסייה | 1,740 תושבים לקמ"ר | ||||||||||||||||||||||||
- דירוג צפיפות ארצי[2] | 139 | ||||||||||||||||||||||||
תחום שיפוט[4] | 7,240 דונם | ||||||||||||||||||||||||
- דירוג ארצי[2] | 166 | ||||||||||||||||||||||||
32°57′51″N 35°22′42″E / 32.9642820107945°N 35.3784682317144°E | |||||||||||||||||||||||||
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021[5] |
4 מתוך 10 | ||||||||||||||||||||||||
- דירוג ארצי[2] | 169 | ||||||||||||||||||||||||
מדד ג'יני לשנת 2019[4] |
0.4232 | ||||||||||||||||||||||||
- דירוג ארצי[2] | 86 | ||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
פרופיל בית ג'ן נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס | |||||||||||||||||||||||||
אתר המועצה |
שם היישוב
עריכהשמו של היישוב נובע ככל הנראה מהגנים הרבים שננטעו בו. על-פי החוקר הצרפתי בן המאה ה-19 ויקטור גרן, הכפר נודע בימי הביניים בשם בתגן, וייתכן ששמו העברי בעת העתיקה היה בית-גנים[6].
סברה נוספת גורסת כי במקום ישבה בעבר העיר בית דגון, אם כי הדעות חלוקות האם העיר שכנה במקום זה או בקרבת בית דגן, סמוך לראשון לציון.
גאוגרפיה
עריכההיישוב משתרע על כמה רכסים, הגבוהים שבהם על הר צפריר (1047 מטר מעל פני הים) והר הארי (ג'בל חיידר 1048 מטר מעל פני הים), שעל פסגתו, נמצא אתר המוקדש לבהא אלדין, אחד מחמשת נביאי הדת הדרוזית. בקיץ מזג האוויר נעים ואף קריר בלילות, בחורף קר מאוד וגשום ושלג יורד מדי שנה לפחות פעם אחת.
היסטוריה
עריכהבמקום הייתה התיישבות מאז תקופת הבית השני, אך הכפר עצמו הוקם במאה ה-18 על ידי דרוזים שהגיעו מלבנון, וידוע כי במאה ה-19 ישבו בו גם יהודים. משפחה יהודית שייצרה גבינות בכפר ב-1936 היא העדות האחרונה על יהודים בכפר[7].
בסוף המאה ה-19 ביקר בכפר המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב: ”בכפר הזה נותרו רק 200 תושב, כולם דרוזים. לפני שנים ספורות בלבד הוא היה הרבה יותר גדול, כפי שמעידים הרבה בתים נטושים הנוטים ליפול, אמרו לי שיושביהם היגרו לחורן כדי להשתמט מגיוס חובה.”[8].
לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-1,640 נפשות ושטחו השתרע על פני 43,550 דונמים (מתוכם 17,956 דונמים של שטחים ציבוריים). האומדן כלל גם את האוכלוסייה והשטח של הכפר הסמוך עין אל-אסד. בשנת 1955 נחנך כביש גישה לכפר מכביש 864[9].
ב-14 ביולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה נפגע היישוב מרקטה שנורתה מלבנון.
בבית ג'ן בית ספר תיכון אחד, המצטיין בהישגיו[10]. ב-2018 עמד שיעור הזכאים לבגרות ביישוב על 99%, הגבוה בישראל, ושיעור הנשירה של תלמידים על 0.6%[11].
בבית ג'ן נמצא מפעל הקוסמטיקה של ד"ר דבור, החברה חברת דרמו־קוסמטיקה בבעלות זיאד דבור, מפתחת ומייצרת קוסמטיקה טבעית וטיפולית, על בסיס צמחי מרפא הגדלים בגינה ענקית, ומעסיקה נשים בלבד[12].
אוכלוסייה
עריכהלפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יוני 2024 (אומדן), מתגוררים בבית ג'ן 12,598 תושבים (מקום 158 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של 1.0%. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-2022) היה 97.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,978 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).[13]בעקבות מהפכה שהוביל מנהל בית הספר בכפר עלי סלאלחה, בשנת 2013 הוכרזה בית ג'ן במקום השלישי לזכאות לבגרות עם 85.46 אחוזים. בשנת 2013 שבר בית הספר תיכון מקיף בית ג'ן שיא לאומי עם 100 אחוזי זכאות לבגרות. בשנת 2014 הוכרזה בית ג'ן במקום הראשון לזכאות לבגרות עם 94.3%, לאחר שעקפה בנתונים את כפר יאיר ומועצה אזורית חוף השרון.
התושבים מתפרנסים בעיקר משירות בזרועות הביטחון וגם מתיירות.
ביישוב מתגוררים שישה חברי הכנסת לשעבר: מג'לי והבה מסיעת קדימה, סעיד נפאע מסיעת בל"ד (בעבר ראש המועצה), אסעד אסעד מהליכוד, סאלח סעד מהמחנה הציוני (מטעם מפלגת העבודה), מוחמד נפאע מסיעת חד"ש ואיש החינוך עלי סלאלחה ממרצ.
סמל המועצה
עריכהסמל המועצה המקומית נבחר בשנת 1964 עם כינון המועצה הראשונה על פי החלטת מליאת המועצה. הסמל כולל את האלמנטים הבאים:
- ענבי גפן: הגידול החקלאי הראשי בכפר ורוב אדמות הכפר היו נטועות בכרמים.
- הצבעים ירוק, אדום, צהוב, כחול ולבן: אלה הם צבעי דגל העדה הדרוזית, שכל תושבי הכפר נמנים עליה.
- הרים: ההרים בצבע צהוב מסמלים את הנוף ההררי בו שוכן הכפר. הכפר משתרע על שבעה רכסים.
- דובדבנים: פרי הדובדבן התווסף לאחר שהחלו לנטוע דובדבנים באדמות הכפר.
ראו גם
עריכהבית ג'אן בשנת 1964
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של בית ג'ן
- פרופיל בית ג'ן נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס
- עמנואל הראובני, מים זורמים לבתים בכפר הגבוה במדינה, מעריב, 14 ביולי 1966
- יוסי יובל, בית ג'אן: חופשה בהרי האלפים הישראליים, באתר ynet, 8 ביולי 2011
- ליאור דטל, מושלם: בית הספר התיכון הטוב בישראל ב-2013, באתר TheMarker, 8 בספטמבר 2013
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יוני 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022.
- ^ 1 2 3 4 5 לטבלת הדירוג המלא.
- ^ מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יוני 2024 (אומדן).
- ^ 1 2 3 4 5 הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022
- ^ הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
- ^ Guérin, 1880, pp. 82-83, partly as translated in Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 196
- ^ אלעד בן-דרור, האדריכל שמחה יום־טוב, יועץ משרד הפנים לתכנון כפרי המיעוטים והתכנית להנצחת כפרי המוסתערבים בגליל, המזרח החדש נ"ג, ה'תשע"ד, עמ' 212
- ^ ויקטור גרן, תרגום: חיים בן־עמרם, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ ישראל, כרך ז': הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן־צבי, תשמ"ז, עמ' 44
- ^ נחנכו כבישי גישה לכפרים דרוזיים, הצופה, 24 ביוני 1955
- ^ ליאור דטל, מושלם: בית הספר התיכון הטוב בישראל ב-2013, באתר TheMarker, 8 בספטמבר 2013
- ^ אדיר ינקו, ההישגים והפערים: נתוני החינוך בכל עיר ובית ספר, באתר ynet, 18 ביולי 2018
- ^ טלי חרותי-סובר, "גבר דרוזי לא יכול להרשות לעצמו שמישהו יראה אותו תולה כביסה. הוא מתבייש", באתר TheMarker, 31 באוגוסט 2017
- ^ פרופיל בית ג'ן באתר הלמ"ס