רסקו (שכונה)
שכונת רסקו (רשמית, גבעת הוורדים) היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, הגובלת בשכונות קטמון, גוננים, קריית שמואל, ניות וגבעת מרדכי. על פי השנתון הסטטיסטי של מכון ירושלים למחקרי מדיניות, ב-2017 התגוררו ברסקו (בצירוף גבעת אורנים ורחוב ש"י עגנון הסמוכים) כ-5,000 בני אדם[1].
![]() | |
רחוב שמעוני בשכונת רסקו | |
מידע | |
---|---|
עיר | ירושלים |
תאריך ייסוד | 1950 |
על שם |
רסקו ![]() |
קואורדינטות | 31°45′45″N 35°12′11″E / 31.7625°N 35.203°E |
שכונות נוספות בירושלים | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Rassco_neighbourhood_in_Jerusalem_under_construction_-1952.jpg/250px-Rassco_neighbourhood_in_Jerusalem_under_construction_-1952.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Rassco4.jpg/250px-Rassco4.jpg)
היסטוריה
עריכההשכונה נבנתה החל משנות ה-50 על ידי חברת רסקו של הסוכנות היהודית, כדי לאכלס את פקידי הממשלה ומשפחותיהם שעברו מהמרכז לירושלים, בעקבות הקמת מספר משרדי ממשלה מרכזיים בעיר[2][3]. הצורך בהוזלת עלויות בתקופת הצנע, אפשר את ההתעלמות מתקנת התכנון הבריטית שקבעה שבירושלים בונים רק באבן ירושלמית[4].
בשנות ה-70 וה-80 התרחבה השכונה, נבנו בתי דירות ברמות גימור גבוה יותר בבנייה פרטית. בעיקר בתי דירות מחופים אבן ירושלמית על עמודים, כדי לאפשר חנייה מתחת לבניין. כך שהושלם רצף בנוי בין השכונה לשכונות רחביה וקריית שמואל מצפון, קטמון ממערב וגבעת אורנים מדרום לרסקו.
במסגרת תוכנית אב חדשה לשכונה, סומנו מספר מוקדים בשכונה כמתאימים להתחדשות עירונית עם מגדלים בני 18–20 קומות, ומקודמות תוכניות לפינוי בינוי בפינת הרחובות טשרניחובסקי ודב קמחי[5], וטשרניחובסקי ודוד שמעוני[6]. ביולי 2021, המליצה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, על הפקדת תוכנית לפינוי בינוי ברחוב טשרניחובסקי, הכוללת הריסה ופינוי של מבני מגורים קיימים בני 37 יחידות דיור, והקמה של 2 מבני מגורים בני 10 קומות ו-120 יחידות דיור[7]. על פי התוכניות, דרגנועים יחברו את השכונה אל תחנת הקו הירוק של הרכבת הקלה ברחוב הרצוג[8].
רחובות ומוסדות
עריכההרחובות העיקריים של השכונה הם טשרניחובסקי (שנסלל בשנת 1955)[9], יצחק קצנלסון, דוד שמעוני, הרב הרצוג והתקופה.
בשכונה ממוקמים מספר מבני ציבור, ביניהם ספרייה עירונית ושני בתי כנסת מרכזיים, ספרדי ואשכנזי, ברחוב שמעוני, וכן בית חיב"ה לתרבות יהודית באותו הרחוב. בשנות ה-60 עבר לרחוב הרצוג בית הנוער העברי, המתנ"ס הוותיק בישראל. כמו כן, השכונה גובלת בחוות הנוער הציוני. בשכונה הוקם מעון עולים בבעלות הסוכנות היהודית, המושכר החל מ-1997 לאגודה להתנדבות[10].
ילדי השכונה הופנו ללימודים בבית הספר היסודי על שם יוסף לוריא (כיום: בית הספר היסודי למוזיקה ומחול על שם לוריא), שבשנים 1974-1948 נוהל על ידי המנהלת הדסה בריל-נועם. בית הספר היה ממוקם בבית מגורים ישן בגבעת שהין ברחוב הפלמ"ח 57, ובהמשך עבר למשכן חדש, הממוקם בראש הגבעה שמעל השכונה, ברחוב הפלמ"ח 79.
הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים יכלול תחנה למרגלות השכונה ברחוב הרצוג.
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ מכון ירושלים לחקר ישראל, שנתון סטטיסטי 2017
- ^ עמוס בן-ורד, הנפש הטובה משיכון רסקו, הארץ, 24 בספטמבר 1956
- ^ משתכני "רסקו" בבירה תובעים מניעת אפלייה, על המשמר, 22 בפברואר 1962
- ^ יעל בלקין, סוף תקופת האבן בירושלים?, באתר TheMarker, 15 באוקטובר 2019
- ^ שלומי הלר, קו הרקיע בירושלים ממשיך להשתנות: האם גם שכונת רסקו ההיסטורית תעלה לגובה? | כל העיר, באתר כל העיר, 24 בינואר 2019
- ^ שכונת רסקו ההיסטורית מתחדשת: במקום הבניינים הישנים – מגדלים בגובה 18 קומות, באתר כל העיר, 15 ביוני 2020
- ^ ארי ליטמן, שכונת רסקו מחדשת פניה: העירייה אישרה תכנית התחדשות עירונית ברחוב טשרניחובסקי, באתר כל העיר, 15 ביולי 2021
- ^ רפי גמיש, רסקו מתחדשת: דרגנועים לרכבת הקלה וכ-300 יחידות דיור חדשות, באתר כל העיר, 15 בנובמבר 2021
- ^ נסללו כבישים חדשים בירושלים, הארץ, 17 בדצמבר 1956
- ^ הסוכנות השכירה בנין בירושלים ב-9,400 דולר לחודש, באתר גלובס, 23 ביוני 1997