גבעת שפירא (מושב)
גִּבְעַת שַׁפִּירָא הוא מושב בעמק חפר ליד העיר נתניה השייך למועצה אזורית עמק חפר.
![]() | |
מדינה | ![]() |
מחוז | המרכז |
מועצה אזורית | עמק חפר |
גובה ממוצע[1] | 37 מטר |
תאריך ייסוד | 1958 |
תנועה מיישבת | האיחוד החקלאי |
סוג יישוב | מושב |
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022[1] | |
- אוכלוסייה | 423 תושבים |
- שינוי בגודל האוכלוסייה | 1.2% בשנה |
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021[2] |
9 מתוך 10 |
מהבחינה הארגונית המושב משתייך לתנועת התנועה החדשה.
היישוב נקרא על שם צבי הרמן שפירא שהיה מהוגי רעיון הקמת הקרן הקיימת לישראל. היישוב ממוקם בסמוך וממזרח לכביש 2.
היסטוריה
עריכההיישוב הוקם כיישוב של המעמד הבינוני על ידי ארגון "הגואל" שכלל בעיקר את חברי מרכז סוחרים הזעירים בתל אביב. בשנת 1934 תואר בעיתון דבר: "מגרשי הנקודה הוגרלו כבר והשטח כולו נגדר. הבאר נותנת למעלה מ-150 מטר מעוקב לשעה. במקום נמצאת משתלה ..."[3]. אולם בעקבות מותו בטרם עת של משה שוער, הרוח החיה מאחורי ההתיישבות, חל עיכוב בהתפתחות המקום[4]. בסוף 1939 טרם נבנה בו אף בית מגורים[5] ובאוקטובר 1943 המקום היה נטוש[6]. נתן שוער, בנו של משה שוער, שמר על המקום ממקום מושבו בנתניה, החזיק במקום את הפרדס, ודרבן את חברי הגואל להקים את היישוב, עד מותו בשנת 1954[7]. בשנת 1954 נכרת הסכם עם רסקו והוקמו במקום בתים[8], תוך שהמתיישבים מתחייבים לעבור לגור במקום עם תום בניית המקום. בתחילת 1959, לאחר שבמשך מספר שנים נותרו רבים מהבתים ריקים, פרצו אנשי ועד המושב לשישה מהבתים ושיכנו בהם משפחות חדשות[9][10][11].
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יוני 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022.
- ^ הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
- ^ גבעת שפירא, דבר, 1 בפברואר 1934
- ^ משה שוער ז"ל, דואר היום, 4 באוגוסט 1935
- ^ יוסף ויץ, סיכומים - דרכי ההתיישבות, דבר, 19 בדצמבר 1939
- ^ איי עזובה בתוך ים יצירה, דבר, 28 באוקטובר 1943
- ^ חוסר עבודה במעברות עמק חפר, על המשמר, 19 בינואר 1954
- ^ ג. שרוני, באה גאולה ל"הגואל", מעריב, 20 ביולי 1956
- ^ ג. שרוני, הפלישה החלה בחצות הלילה, מעריב, 7 באפריל 1959
- ^ ג. שרוני, יובלו של כישלון התיישבותי, מעריב, 9 באפריל 1965
- ^ ג. שרוני, העז השחורה מגבעת שפירא, מעריב, 10 בינואר 1969