דונאיסקה סטרדה
דונאיסקה סטרדה (בסלובקית: Dunajská Streda, בהונגרית: Dunaszerdahely ובגרמנית: Niedermarkt; על ידי הקהילה היהודית כונתה דונא-סערדהעלי) היא עיר בדרום סלובקיה במחוז טרנבה שרוב תושביה הונגרים. עד לשואה היא נודעה בזכות הקהילה היהודית שלה ושתי ישיבות גדולות שהיו בה.
![]() סמל דונאיסקה סטרדה | |
![]() | |
כנסייה בדונאיסקה סטרדה | |
מדינה |
![]() |
---|---|
מחוז |
![]() |
תאריך ייסוד |
1254 ![]() |
שטח | 31.451 קמ"ר |
גובה | 118 מטרים |
אוכלוסייה | |
‑ בעיר | 23,044 (1 בינואר 2021) |
קואורדינטות | 47°59′46″N 17°36′53″E / 47.996111111111°N 17.614722222222°E |
אזור זמן | UTC +1 |
http://www.dunstreda.sk/ | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Dunajska_Streda-Jewish_Holocaust_Memorial.jpg/230px-Dunajska_Streda-Jewish_Holocaust_Memorial.jpg)
האנדרטה הוקמה במקום שבו עמד בית הכנסת המרכזי של העיר שנחרב בהפצצה. האנדרטה ממוקמת ברחוב Námestie Jehudu Aszáda 7
דונאיסקה סטרדה נמצאת במרכז שטח של 1,800 קמ"ר התחום בין שתי זרועות של הדנובה המתפצלות לפניה ומתמזגות שוב אחריה לערוץ הראשי של הנהר, שעיקרו אדמות לגידול חיטה ולמרעה[1].
משמעות השם דונאיסקה סטרדה היא "המקום של יום רביעי על הדנובה", המכוון לקיומו של יום השוק בעיירה ביום רביעי.
היסטוריה
עריכההעיירה מוזכרת בכתובים לראשונה בשנים 1253–1255 כעיירת שוק בשמות "Svridahal" ו-"Szerdahely". בשנת 1553 היא מוזכרת כעיירה מלכותית, אולם בשנת 1580 היא הועברה לידי משפחת הרוזן פאלפי. במהלך המאה ה-18 הייתה דונאיסקה סטרדה לבירה של תת-מחוז של מחוז פרשבורג והפכה לרשות מקומית עצמאית. עם הקמת צ'כוסלובקיה בשנת 1918 הוכללה בסלובקיה, אף שרוב תושביה היו הונגרים. בשנת 1938, עם התפוררות צ'כוסלובקיה, סופחה להונגריה, סיפוח שבוטל עם תום מלחמת העולם השנייה.
קהילה יהודית
עריכהראשית הקהילה היהודית בסרדאהלי, כפי שכונתה אז, היה בסביבות שנת 1708, בהגירת יהודים ממוראביה בעקבות קשיי היהודים תחת שלטון מלכי בית הבסבורג ומרדיפות של פרנץ ראקוצי ההונגרי שמרד בבית הבסבורג, אל נחלתם של משפחת רוזני פאלפי מושלי מחוז פרשבורג. בשנת 1728 היו בסרדאהלי 19 משפחות יהודיות, ובינואר 1739 העניק הרוזן יאנוש פאלפי ליהודי המקום כתב זכויות שכלל הכרה ברב העיר, זכות לקיים מצוות, להקים בית כנסת ובית קברות, לסחור ולעסוק במלאכה באופן חופשי, וכן הבטחה כי לא ייענשו על ידי שופטים נוצרים בעונש חמור משהיה ניתן לנוצרי על אותה עבירה. כמו כן כלל כתב הזכויות קביעה של גובה המיסים שעל היהודים לשלם למושל[2].
האוכלוסייה היהודית בדונאיסקה סטרדה, שמנתה כמחצית מתושבי העיר, הושמדה רובה ככולה במהלך השואה, ובית הכנסת המרכזי שבה נחרב בהפצצה במהלך מלחמת העולם השנייה. במקום שבו עמד בית הכנסת במרכז העיר, הוקמה אנדרטה לזכר הקהילה היהודית שהושמדה, המעוצבת כלוחות הברית שליבם הרוס וקרוע. כיום גרות בעיר רק מספר משפחות יהודיות.
ילידי המקום
עריכה- דיולה צ'רמיי (במקור יהודה ברוק, בהונגרית: Csermely Gyula; דונאיסקה סטרדה, 5 ביוני 1866[3] – בודפשט, 23 באוגוסט 1939)[4] היה עורך דין, סופר, מתרגם יהודי-הונגרי.
- מרדכי אדלר Mordechai Adler (Mátyás) נולד ב־9.10.1915 בדונאסרדאהיי; דונאייסקה סטרדה.(Dunaszerdahely; Dunajská Streda) נפטר ב-7.5.2000 בחולון, ישראל. בעל אות המציל היהודי[5].
- לאסלו בנש (נולד ב-1997) - שחקן כדורגל סלובקי שמשחק בנבחרת הלאומית ובקבוצת הכדורגל אוניון ברלין מהבונדסליגה
לקריאה נוספת
עריכה- אברהם יששכר אנגל (עורך), בית העלמין של קהילת דונאסרדאהלי, ישראל תשס"ב
- רנדולף ל. ברהם, דונסרדהיי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 336–337), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של דונאיסקה סטרדה
- אברהם יששכר אנגל, ספר הזכרון לקהילת דונאסרדאהלי, תשל"ה, באתר אוצר החכמה
- דונסרדהיי (Dunaszerdahely), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
- גירוש יהודים מדונסרדהיי שבהונגריה לאושוויץ, 15 ביוני 1944, בתערוכת האינטרנט "החודש הזה בתקופת השואה", באתר יד ושם.
- "דונאיסקה סטרדה", באתר JewishGen (באנגלית)
- דונאיסקה סטרדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- דונסרדהלי (סלובקיה), דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
עריכה- ^ ספר זיכרון לקהילת דונאסרדאהלי, עמוד 19
- ^ ספר זיכרון לקהילת דונאסרדאהלי, עמודים 23–28
- ^ "Születési bejegyzése a dunaszerdahelyi izraelita hitközség születési akv. 953/1866. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-10-14.
- ^ Halotti anyakönyvi bejegyezése a Bp. I. kerület halotti akv. 1457/1939. folyószáma alatt
- ^ מרדכי אדלר, באתר www.gvura.org