דור פלס
דור פלס (נולד ב-5 בנובמבר 1961) הוא במאי תיאטרון, שחקן, ומורה למשחק באקדמיה לאמנויות המופע בתל אביב. מייסד “דור סדנאות״ ביה״ס למשחק לחובבים.
לידה |
5 בנובמבר 1961 (בן 62) תל אביב-יפו, ישראל ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
עיסוק | מורה למשחק, במאי תיאטרון, שחקן |
מקום לימודים |
אוניברסיטת תל אביב ![]() |
http://dorsadnaot.com | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהפלס בוגר תואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במגמת בימוי. ביים מספר הצגות במסגרת תיאטרון האוניברסיטה. "אחר צהריים קסום" מאת וולפגאנג באואר בתרגום שמעון לוי עיבוד ובימוי 2001 (עם השחקנים: ג'וש שגיא ואלחי לויט). "דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו" מאת פדריקו גארסיה לורקה, בתרגום רנה ליטוין 2002 (עם איציק כהן) כשחקן תיאטרון הופיע בהצגות: "זינגר" בבימוי מיכה לבינסון ו"שלוש אחיות" בבימוי גדליה בסר (תיאטרון באר שבע), "סינים סינים" בבימוי ניקו ניתאי (תיאטרון הסמטה), "שמוליק של זהרה" מאת חגית רכבי ניקוליבסקי (תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער), ו"הנציב" (החאן הירושלמי).
ביים בתיאטרון הבימה את ההצגה "ליזליזה". בתיאטרון הסמטה ביים את "ברבוניות" (בהשתתפות: מיכאל כורש, מיכל ורד, יואב בר-לב), "אוטוסטראדה" (בהשתתפות: משה איבגי, שירה פרבר) ו"ווקמן" (בהשתתפות: ליאור מילר, ואורן שבו). בתיאטרונטו ביים את "שיחה ממתינה" שחקנית ענת ברזילי, ובסטודיו למשחק בחולון את "מכון ליווי". השתתף בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא, בו ביים את "הזולה של דדי" (שחקנים:הילי ילון ויניב מויאל) ו"קרדיט" שחקנים: יהודה מור, קארין אופיר. השפעת קרני גמא על ציפורני החתול, "משהו יפה" ו"הבחורים בדלת ממול" מאת תום גריפין במסגרת האקדמיה לאמנויות המופע. קבוצת התיאטרון בהנהלתו של דור פלס עובדת כיום במסגרת תיאטרון אלפא לאמנויות המופע, ושם עיבד (ביחד עם טל יצחקי) את "המסיבה של ג'קי". הצגות נוספות שביים בתיאטרון אלפא: "כשהחביתה נוגעת בסלט" מאת מיכאל מוריס-רייך (2021) ו"מלח הארץ" (עיבודה של טל יצחקי למחזה מאת ברנדן ג'ייקובס-ג'נקינס).
פלס כיהן 15 שנה כמנהל האמנותי ובמאי הבית של התיאטרון העירוני נתניה, במסגרתו הקים סדנאות תיאטרון וביים את ההצגות: "המין השני", "איפה הכסף", "הפרדס" (מאת יוסף בר-יוסף), "רק אתמול נולדה", "שמונה נשים", "הצעת נישואין" (מאת צ'כוב), "הורים איומים" (מאת ז'אן קוקטו), "אל תקרא לי מותק", "קערת עץ", "מים גנובים" (פלס זכה בפרס הבימוי בפסטיבל "כל הארץ במה" על הצגה זו, שזכתה גם בפרס ההצגה הטובה ביותר, ובעקבות זאת היא הוצגה גם בתיאטרון צוותא), "תיאטרון בסלון", "קלפנים" (מאת ניקולאי גוגול), "הניחוח של חנה", ופסטיבל אקט 2 בחיפה.
פלס ביים הצגות ומופעים נוספים שהוצגו בבימות שונות: "צחצ'ח" (מופע של צח חרמון), "אחת ולתמיד" (מופע של הדר לוין), "עסקה משפחתית", "הבית שאני אוהב", "אהבה ראשונה", "רימון בין לבבות" (בהשתתפות:יוסי עיני ואורן שבו, "שרוט", "על אנשים והמצאות", "מכות" (הצגה לנוער בכיכובם של אורן שבו ויניב פולישוק), "לב חדש", "סקופ", "העמק הירוק", "סתם בצחוק", "נחש במתנה", "עצבוני שכמוני", "החיים הטובים"(בהשתתפות: ישראל גוריון, "שמוליק של זוהרה" (מאת חגית רכבי), "נשף הגנבים" (מאת ז'אן אנוי) ו"חנה סנש" (מאת אהרן מגד).
פלס ביים גם שתי הצגות מחול, "מדברים ברגליים" ו"היער הנעלם".
ביים מספר הצגות גם בארצות הברית, במישיגן ובפנסילבניה.
פלס הופיע כשחקן גם בקולנוע, בסרט "אקסימו לימון"[דרוש מקור] ובסרט "פרא" בבימוי יורם גל (1999). בטלוויזיה שיחק פלס בסדרות "האישה באפור", "רמת אביב ג'" (1995), "קריאת כיוון", "אורחי דין" ו"האי" (2007). כן שיחק בסרטי סטודנטים ובפרסומות.
כיום פלס מביים הצגות ומעביר סדנאות תיאטרון. במקביל מביים, מלמד משחק ושיעורים באמנות הלחימה אייקידו, שבה יש לו חגורה שחורה בדרגת דאן 4, באקדמיה לאמנויות המופע ובבתי ספר בתל אביב.
חיים אישיים
עריכהפלס גרוש ואב לשלושה.
ב-25 ביולי 2014 נפל בנו רועי, קצין בנח"ל, בעת מבצע צוק איתן.[1]
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של דור פלס
- דור פלס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
- דור פלס, באתר "הבמה"
הערות שוליים
עריכה- ^ מערכת וואלה! חדשות, סרן רועי פלס, באתר וואלה, 27 ביולי 2014