דפנה רובינשטיין
דפנה רובינשטיין (נולדה ב-26 באפריל 1980) היא מחזאית ובמאית תיאטרון ישראלית.
![]() | |
לידה |
26 באפריל 1980 (בת 44) תל אביב-יפו, ישראל ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
השכלה |
|
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהנולדה בתל אביב לשחקנית אירית רובינשטיין ולעורך הדין הפלילי מנחם רובינשטיין. למדה בבית הספר לאומנויות בתל אביב.
כשהייתה בת שמונה כיכבה (לצד אחותה מירה) בסדרת הטלוויזיה "כן, מה?", ובתשדיר שירות לגלידה[1].
בגיל 13 הייתה אחת המגישות של מגזין הילדים האקטואלי "בננה בום" ששודר במסגרת שידורי טלעד בערוץ השני, לצד לביא זיטנר, מיכאל הנגבי, סיון רהב-מאיר ואושרי כהן.
את לימודי התיכון סיימה בתיכון לאומנויות תלמה ילין. לאחר שירותה הצבאי החלה בלימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, אך פרשה לפני סיום התואר.
ב-2002 נרשמה ללימודי תיאטרון ומשחק לתואר ראשון במכללת רוז ברופורד(אנ') בלונדון, וסיימה אותם בהצטיינות. תוך כדי הלימודים כתבה ביקורות תיאטרון לאתר האינטרנט הישראלי עלונדון[2].
כפרויקט סיום בלימודים כתבה וביימה את ההצגה Homesick, בהשתתפות סטודנטים תלמידי השנה השלישית[3]. ההצגה, העוסקת במשפחה שכולה ישראלית, זכתה בפרס ראשון על ההפקה המקורית הטובה ביותר ל-2004 בפסטיבל אומנויות בלידס, ולאחר מכן עלתה בתיאטרון ניו אנד(אנ') בלונדון וזכתה להמלצה מטעם "טיים אאוט" הלונדוני. עמרי ניצן, שהיה אז המנהל האומנותי של הקאמרי וביקר באותו זמן בלונדון, צפה בהצגה, לקח אותה תחת חסותו והביא את ההצגה לארץ. רובינשטיין תרגמה את המחזה, שכתבה במקור באנגלית, והוא עלה בתיאטרון הקאמרי תחת השם "קרוב לבית"[4]. הקאמרי התכוון למכור את ההצגה לבתי ספר, אך ההצעה נפסלה לאחר שמורות שצפו בה טענו כי היא עוסקת בתכנים קשים מדי ומציגה את צה"ל באור לא מחמיא[5].
בהמשך למדה רובינשטיין בבית הספר למשחק פיליפ גולייה (L’ecole Phillip Gaulier) בפריז, ולאחר ששבה לישראל הצטרפה לפרויקט שלהב"ת (שירות למניעת הסמים בבתי ספר תיכוניים) וביימה הפקות תיאטרון בהשתתפות אסירים בבתי הכלא רימונים, השרון, הדרים, נווה תרצה וחרמון.
בשנים 2010–2014 ניהלה אומנותית את קבוצת "קאמרי צעיר", חלק מתוכנית מצוינות באומנויות לבני נוער משכונות מצוקה בתל אביב. המשתתפים בפרויקט למדו משחק וצפו בהצגות בתיאטרון הקאמרי. סרט תיעודי בשם "לא בשכונה שלנו" מגולל את סיפורם של ארבעה נערים שליוותה רובינשטיין בפרויקט.
בשנת 2014 הקימה עם בעלה את "ארגון יוצרים עצמאים בתיאטרון".
הצגות שביימה
עריכה- החייל הזה הוא אני – הצגה של תיאטרון צה"ל בהשתתפות אגם רודברג ועפר סקר ועם לחנים של דורון שפר (2005).
- רומיאו ויוליה – בימוי משותף עם טל ברנר ועידו שקד. ההצגה זכתה בפרס קיפוד הזהב על עבודה קבוצתית לשנת 2008[6].
- חלום ליל קיץ – במסגרת העונה השייקספירית "שייקספיר אנפלאגד" בתיאטרון תמונע (2008).
- כל הזמן שבעולם – מחזה מקורי שבמרכזו "אשה שעוסקת במקצוע העתיק בעולם" (פסטיבל אשה, 2011). המחזה הועלה גם בפסטיבל תיאטרון פרינג’ בקנדה.
- חוג הסרטן – הפקה עם תלמידי בית הספר למשחק בית צבי (2011)[7]
- חדירה – הפקה של תיאטרון תהל, גרסה עברית למחזה של המחזאית האמריקאית ווינטר מילר, בתרגומו של אביהוד תדהר (2012)[8].
- פנסיה מוקדמת – מחזה שכתבה במשך שש שנים ומבוסס על הזוגיות עם בעלה (צוותא, 2018).
- בטון אחר – מחזה מקורי שכתבה רובינשטיין שהועלה במסגרת פרויקט "קאמרי צעיר", על בסיס סיפורי החיים של הנערות והנערים שהשתתפו בפרויקט (2014).
- הדה גאבלר – הפקה לפי תרגום מחודש של רובינשטיין למחזה של איבסן, שעלתה במהלך מגפת הקורונה (הקאמרי, 2020)
חיים אישיים
עריכהנשואה לאיש ההייטק ישי גרין, אותו הכירה בפגישה מקרית על ספסל ברחוב. השניים השתתפו בעונה השנייה של סדרת הריאליטי "מחוברים".
הזוג מתגורר בתל אביב ולהם שלוש בנות - אלונה (נולדה ב-2012), לילי (נולדה ב-2014) ויסמין (נולדה ב-2017).
אחותה של רובינשטיין היא הכוריאוגרפית מירה רובינשטיין וגיסתה היא הצלמת לואיז גרין.
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ אני רוצה גלידה עכשיו - תשדיר שירות, נבדק ב-2022-05-11
- ^ דפנה רובינשטיין Archives, באתר עלונדון
- ^ Dafna Rubinstein - Playwright, www.doollee.com
- ^ ציפי שוחט, בלונדון הייאוש יותר פורה, באתר הארץ, 30 בינואר 2006
- ^ תמר רותם, בני הנוער שעברו מהרחוב אל הבמה עלולים להיזרק אליו בחזרה, באתר הארץ, 30 במרץ 2014
- ^ הצגת הפרינג' הטובה של 2008: "התקלה", באתר הארץ, 27 במרץ 2009
- ^ חוג הסרטן Cancer Tales, באתר www.beit-zvi.com
- ^ marthayodaat, חדירה קטלנית, באתר מרתה יודעת, 2013-03-28