הגירה מקולומביה
הגירה מקולומביה היא תופעה של הגירה שהחלה בתחילת המאה ה-20.[דרוש מקור]
סקירה כללית
עריכהההגירה מקולומביה נקבעה בעיקר על ידי סוגיות ביטחוניות הקשורות לסכסוך המזוין הקולומביאני (מלחמת האזרחים בקולומביה). בין השנים 1980–2000, ההגירה מקולומביה הייתה מבין הגדולות בנפח באמריקה ההיספאנית. על פי מפקד האוכלוסין הקולומביאני של 2005, כ-3,331,107 אזרחים קולומביאנים מתגוררים כיום באופן קבוע מחוץ למדינה.[1][2] אולם, הערכות אחרות מצביעות על כך שהמספר האמיתי עשוי לעלות על 4 מיליון, או כמעט 10 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.[3] על פי ההערכות, כ-1.2 מיליון קולומביאנים עזבו את המדינה במהלך השנים 2000–2005 ולא חזרו.[3]
בשנת 2005, תנועת האוכלוסייה לכיוון צפון אמריקה ואירופה הונעה בחלק מהמקרים מאיום האלימות, אך בדרך כלל יותר מחיפוש אחר הזדמנות כלכלית טובה יותר מההזדמנויות הכלכליות הקיימות בקולומביה.[3] בשל המצב הסוציו-פוליטי הנוכחי בקולומביה, ההגירה משפיעה על הקולומביאנים מכל המעמדות החברתיים ומכל האזורים הגאוגרפיים. שיעורי ההגירה הגבוהים ביותר נרשמו במרכזים העירוניים העיקריים של המדינה, כגון: בוגוטה, מדיין, קאלי, בוקארמנגה, פריירה, מניסלס וקוקטה.[דרוש מקור]
יעדים
עריכהעד 2002, ההגירה החיצונית הייתה בעיקר לארצות הברית, ונצואלה, ספרד ואקוודור.[4] נכון לשנת 2003, האוכלוסייה הקולומביאנית המשוערת באותן מדינות הייתה 2,020,000, 1,340,000, 240,000 ו-193,000 בהתאמה.[4] בפנמה, איטליה, הולנד, גרמניה ובריטניה קיימות אוכלוסיות קולומביאניות משמעותיות.[4] ב-2003, צפון אמריקה הייתה היעד של 48 אחוזים מהמהגרים מקולומביה, אמריקה ההיספנית והאיים הקריביים היוו 40 אחוזים, אירופה הייתה היעד של 11 אחוזים, ואסיה, אוקיאניה ואפריקה, אחוז אחד.[3]
הפזורה הקולומביאנית מתייחסת לתנועה ההמונית של אנשים בעלי אזרחות קולומביאניות שהיגרו מהמדינה בחיפוש אחר ביטחון, איכות חיים טובה יותר ו/או התרחקות מהשחיתות השלטונית הרווחת בקולומביה. רבים מאלה שעברו היו קולומביאנים משכילים מהמעמד הבינוני והמעמד הבינוני הגבוה, בגלל זה, ניתן להתייחס לפזורה הקולומביאנית כבריחת מוחות. גורמים בקולומביה מצהירים כי תנועה זו הגיעה לשיא בשנת 2000 וכי היעדים הפופולריים ביותר להגירה כוללים את צפון אמריקה ואירופה. בספרד יש את הקהילה הקולומביאנית הגדולה ביותר ביבשת אירופה, אחריה נמצאות איטליה בריטניה.[דרוש מקור] קולומביאנים רבים מפוזרים גם בכל אמריקה ההיספאנית: מקסיקו, קוסטה ריקה, פרו וצ'ילה קיבלו פליטים פוליטיים מאמצע עד סוף המאה ה-20, ועובדים אורחים קולומביאנים בתחילת שנות ה-2000. הפזורה הקולומביאנית יכולה להיות מיוחסת גם לגל הגדול של אמנים קולומביאנים שהיגרו בחיפוש אחר הזדמנויות טובות יותר ושווקים חדשים ורווחיים יותר.
אוכלוסיות התפוצות הקולומביאניות המובילות
עריכהאזורים עם אוכלוסיות משמעותיות
מדינה | אוכלוסייה | דירוג | אוכלוסייה[5] | דירוג |
---|---|---|---|---|
ארצות הברית | 2,458,468[6] | 1 | 753,847 | 2 |
ונצואלה | 721,791[7] | 2 | 988,483 | 1 |
ספרד | 513,583 | 3 | 350,802 | 3 |
מקסיקו | 36,234 | 4 | 36,234 | 4 |
צ'ילה | 146,582 | 5 | 24,427 | 9 |
קנדה | 96,325[8] | 6 | 70,405 | 5 |
פנמה | 41,885[9] | 7 | 57,051 | 6 |
אקוודור | 77,426[10] | 8 | 200,539 | 4 |
איטליה | 40,000[11] | 9 | 40,000[11] | 8 |
אוסטרליה | 35,033[12] | 10 | 16,247 | 14 |
ארגנטינה | 13,876 | 12 | 8,963 | 18 |
צרפת | 100,000[13][14] | 13 | ||
שוודיה | 13,411[15] | 14 | 13,411 | 12 |
הממלכה המאוחדת | 12,331[16] | 15 | 22,703 | 10 |
קוסטה ריקה | 11,500 | 16 | 21,400 | 12 |
וייטנאם | 7,275[17] | 17 | ||
ישראל | 3,127[18] | 18 | 2,693 | 25 |
הולנד | 19 | 15,455 | 15 | |
שווייץ | 12,394 | 16 | ||
ברזיל | 8,395 | 19 | ||
נורווגיה | 6,131 | 20 | ||
פרו | 6,086 | 21 | ||
דנמרק | 3,750 | 22 | ||
הרפובליקה הדומיניקנית | 3,687 | 23 | ||
בוליביה | 3,085 | 24 | ||
גינאה | 2,548 | 26 | ||
יפן | 2,471 | 27 | ||
האיטי | 1,758 | 28 | ||
אוסטריה | 1,728 | 29 | ||
בלגיה | 1,629 | 30 | ||
פינלנד | 1,286 | 31 | ||
ניו זילנד | 1,228 | 32 | ||
גואטמלה | 1,202 | 33 | ||
דרום אפריקה | 979 | 34 | ||
הונדורס | 876 | 35 | ||
פורטוגל | 655 | 36 | ||
אל סלוודור | 580 | 37 | ||
פולין | 562 | 38 | ||
ניקרגואה | 456 | 39 | ||
יוון | 391 | 40 | ||
הונגריה | 238 | 41 | ||
רוסיה | 206 | 42 | ||
איי בהאמה | 201 | 43 | ||
איסלנד | 191 | 44 | ||
צ'כיה | 165 | 45 | ||
קובה | 146 | 46 | ||
קפריסין | 133 | 47 | ||
הפיליפינים | 128 | 48 | ||
רומניה | 110 | 49 | ||
אסטוניה | 85[19] | 50 | ||
סלובקיה | 56 | 51 | ||
טורקיה | 54 | 52 | ||
מצרים | 54 | 53 | ||
בולגריה | 49 | 54 | ||
סלובניה | 43 | 55 | ||
קרואטיה | 43 | 56 | ||
לטביה | 30 | 57 | ||
ירדן | 24 | 58 | ||
מקדוניה | 6 | 59 |
השפעה חברתית וכלכלית
עריכה1.5 מיליון מהקולומביאנים החיים מחוץ למדינה עזבו את קולומביה במהלך השפל הכלכלי בין 1996 ל-2002.[3]
סחר בבני אדם
עריכהממשלת קולומביה פיתחה תוכניות מניעה נגד קבוצות בלתי חוקיות המציעות עזרה בהגירה. רבים מהאנשים הנעזרים בשירותם נאלצים בסופו של דבר לעבדות, זנות כפויה וסחר בבני אדם במדינות זרות.
הערות שוליים
עריכה- ^ "Yahoo forma parte de la familia de marcas de Yahoo". Yahoo forma parte de la familia de marcas de Yahoo (בספרדית). 2007-09-17. נבדק ב-2021-11-05.
- ^ "Departamento Administrativo Nacional de Estadística (DANE)". www.dane.gov.co.
- ^ 1 2 3 4 5 Bushnell, David and Rex A. Hudson. "Emigration". In Colombia: A Country Study (Rex A. Hudson, ed.), pp. 98-99. Library of Congress Federal Research Division (2010).
- ^ 1 2 3 "Migration Information Source". migrationpolicy.org. נבדק ב-2021-11-05.
- ^ "Colombia - Emigrantes totales 2017". datosmacro.com (בספרדית). נבדק ב-2019-05-19.
- ^ Bureau, U.S. Census. "American FactFinder - Results". factfinder.census.gov. אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2014. נבדק ב-4 באוקטובר 2017.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ INE (2011). "Población nacida en el exterior, por año llegada a Venezuela, según pais de nacimiento, Censo 2011" (PDF). Ine.gob.ve (בספרדית).
- ^ Statistics Canada (2016). "Data tables, 2016 Census – Immigration and ethnocultural diversity". 12.statcan.gc.ca.
- ^ "Cuadro 7: Población nacida en el extranjero en la República, por grupos de edad, según sexo y país de nacimiento. INEC Panamá".
- ^ Refugiados, Alto Comisionado de las Naciones Unidas para los. "ACNUR - Página no encontrada". UNHCR.
- ^ 1 2 "Immigrant and Emigrant Populations by Country of Origin and Destination". migrationpolicy.org. 10 בפברואר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "2021 People in Australia who were born in Colombia, Census Country of birth QuickStats | Australian Bureau of Statistics". www.abs.gov.au. נבדק ב-2022-11-14.
- ^ "La communauté colombienne en France". lepetitjournal.com. נבדק ב-2017-07-17.
- ^ Collazos, Anne Gincel (בינואר 2010). "LOS COLOMBIANOS EN FRANCIA: UNA MIGRACIÓN PENDULARIA DEL "ENTRE DOS"". Análisis Político (בספרדית). 23 (68): 62–78. נבדק ב-10 ביוני 2020.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ "Utrikes födda efter födelseland, kön och år". www.scb.se. Statistiska Centralbyrån. אורכב מ-המקור ב-1 ביולי 2017. נבדק ב-2 במרץ 2022.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Country of Birth Database" (XLS). Oecd.org. נבדק ב-2017-08-10.
- ^ Data Basical Immigrants. "Immigration to Vietnam". databasicalimmigrants.weebly.com. נבדק ב-8 במרץ 2023.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ IMMIGRANTS(1), BY PERIOD OF IMMIGRATION, COUNTRY OF BIRTH AND LAST COUNTRY OF RESIDENCE (אורכב 15.10.2013 בארכיון Wayback Machine) Statistical Abstract of Israel 2008
- ^ Statistics Estonia. "RL21421: POPULATION BY CITIZENSHIP, SEX AND PLACE OF RESIDENCE (SETTLEMENT REGION), 31 DECEMBER 2021". Statistical database (באנגלית).