הרמן לובצקי
הרמן לובצקי (בגרמנית: Hermann Lowtzky; ברוסית: Герман Леопольдович Ловцкий - גרמן לאופולדוביץ' לובצקי; 4 באוגוסט 1871, קמניץ-פודולסקי – 8 בדצמבר 1957 ציריך) היה מלחין, מוזיקולוג ומבקר תרבות יהודי, יליד פודוליה, שבאוקראינה, שפעל בעיקר בגרמניה, בישראל ובשווייץ.
לידה |
4 באוגוסט 1871 קמניץ-פודולסקי, האימפריה הרוסית ![]() |
---|---|
פטירה |
8 בדצמבר 1957 (בגיל 86) ציריך, שווייץ ![]() |
שם לידה |
Герман Леопольдович Ловцкий הרש לובצקי |
מקום לימודים |
הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג ![]() |
![]() ![]() |
קורות חיים
עריכהילדות וצעירות
עריכהנולד בשם הרש לובצקי בשנת 1871 בקמניץ-פודולסקי שבפלך פודוליה, כילד השני מבין שלושת בניו של הסוחר והתעשיין ליפא אברבמוביץ' לובצקי שהקים באותה שנה מפעל לכלי מטבח, מנורות, מראות וכלי בית ומשק אחרים, עם שלוחות בכמה ערים בדרום-מערב האימפריה הרוסית. משה לובצקי היה אחיו. בשנת 1887 עבר לקייב וחנותו ה"ברלינאית" לכלי בית שכנה ברובע פודיל.
בשנת 1889 סיים לובצקי לימודי תיכון בגימנסיה לבנים בקמניץ-פודולסקי. אחר נסע לגרמניה ולמד משפטים באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1898 נשא לאישה את אחותו של הפילוסוף לב שסטוב, פאניה (בת יצחק) שוורצמן, לימים פסיכואנליטיקאית.
לימודיו המוזיקליים ופעילותו
עריכהבשובו לרוסיה סיים בשנת 1903 את האקדמיה למוזיקה (קונסרבטוריון) של סנט פטרבורג בכיתה להלחנה. כמו כן פקד את הקורסים לקונטרפונקט והרמוניה של ניקולאי רימסקי-קורסקוב. לובצקי השתלם בהמשך בקונסרבטואר של פריז אצל גבריאל פורה. הוא התיישב בברן שבשווייץ, שם למדה אשתו בפקולטה לפילוסופיה של האוניברסיטה המקומית. בשנים 1914–1921, כולל בשנות מלחמת העולם הראשונה, התגוררו שם.
בין ינואר 1922 לדצמבר 1933 חיו בברלין. ב-1921 ייסד לובצקי את האיגוד הרוסי למוזיקה על שם גלינקה בברלין ועמד בראשו. פרסם בברלין מאמרי ביקורת תרבות בעיתונים ברוסית בברלין, חיבר מסה פילוסופית, כתב על המוזיקה העממית הרוסית ועל המוזיקה הקלאסית הרוסית. אחרי עלייתו של היטלר לשלטון עזבו לפריז. בשנת 1936 ביקר לובצקי יחד עם שסטוב בארץ ישראל המנדטורית. ב-1939 עלו בני הזוג לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. הם חיו בירושלים עד 11 בספטמבר 1956, כשעברו לגור בציריך. לובצקי נפטר בציריך אחרי שנה ב-1957.
לפני מותו, בשנים 1956–1957 השלים את ספרו "לב שסטוב כפי שאני זוכר אותו". נשמרה התכתבות שלו עם רימסקי-קורסקוב ועם אלכסנדר גלאזונוב.
יצירות
עריכהמוזיקה קולית
עריכה- אופרות:
- 1908 - " לוקרציה" - על לברית בגרמנית מאת ולריאן טורניוס והרמן לובצקי, הוצגה בתיאטרון העירוני של קייב בשנים 1910 ֹ--1912/ בתפקיד סקסטוס טרקוויניוס שר הזמר נ.ג. גורצ'קוב. - פורסמה בלייפציג בשנת 1910
- 1920 - "הבגדים עושים את האדם" - לפי גוטפריד קלר
- שנות ה-1920 - "צער מתוך חוכמה" לפי המחזה של אלכסנדר גריבויידוב
- 1932 - "נישואי מוצרט"
מוזיקת בלט
עריכה- 1912- הבלט-פנטומימה " - קראסוצ'קי " לפי אלכסיי רמיזוב
מוזיקה קאמרית
עריכה- 1905 - שלישייה עם פסנתר אופוס 2 בפה דיאז
תסריטים לסרטים מוזיקליים
עריכה- סונטת הירח - על בטהובן
- 1934 - לילות רומנטיים - על פרדריק שופן.
חייו הפרטיים
עריכההאח הצעיר של לובצקי, השחמטאי משה לובצקי (1940-1881) נרצח על ידי הנאצים בוורשה. האח הבכור, יעקב (יליד 1859) היה רופא באודסה.
ספרים ומאמרים
עריכה- Г. Л. Ловцкий. Музыка и диалектика // Муз. академия. — 1997. — № 2. — С. 147—148.
(מוזיקה ודיאלקטיקה)
- Hermann Lowtzky. Leo Schestow. Archiv für systematische Philosophie und Soziologie, Bd. 29, Heft 1/2, ss. 70—7, 1925.
- Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Dostojewski und Nietzsche // Kant-Studien. 1928. № 33. S. 411—412.
- Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Tolstoi und Nietzsche // Kant-Studien. 1928. № 33. S. 410—411.
- Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Potestas clavium (Die Schlüsselgewalt) // Kant-Studien. 1929. № 34. S. 228—229.
- Ловцкий Г. Л. Н. А. Римский-Корсаков. Источники его творчества // Современные записки. 1921. Кн. VI. С. 92—111.
(רימסקי-קורסקוב. מקורות יצירותיו)
קישורים חיצוניים
עריכה- שסטוב כפי שזכור לי
- רימסקי-קורסקוב ומקורות יצירתו (אורכב 12.10.2019 בארכיון Wayback Machine)
- האנציקלופדיה היהודית הרוסית