טנזניה
הרפובליקה המאוחדת של טנזניה[7] (בסוואהילי: Jamhuri ya Muungano wa Tanzania) היא מדינה השוכנת במזרח אפריקה. מצפון היא גובלת בקניה ובאוגנדה, ממערב ברואנדה, בבורונדי ובקונגו, ומדרום בזמביה, במלאווי ובמוזמביק. במזרח נושקת המדינה לאוקיינוס ההודי. הרפובליקה הוקמה כאיחוד של טנגניקה וזנזיבר.
| |||||||||||||||||
לחצו כדי להקטין חזרה ![]() | |||||||||||||||||
מוטו לאומי | חירות ואחדות | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
המנון לאומי |
"אלוהים יברך את אפריקה" | ||||||||||||||||
ממשל | |||||||||||||||||
משטר | רפובליקה | ||||||||||||||||
ראש המדינה |
נשיא טנזניה ![]() | ||||||||||||||||
ראש הרשות המבצעת |
נשיא טנזניה ![]() | ||||||||||||||||
נשיא טנזניה |
סמיה חסן סולוהו ![]() | ||||||||||||||||
שפה רשמית | סוואהילי, אנגלית | ||||||||||||||||
עיר בירה | דודומה[1] 6°10′23″S 35°44′31″E / 6.17306°S 35.74194°E | ||||||||||||||||
רשות מחוקקת |
האספה הלאומית ![]() | ||||||||||||||||
גאוגרפיה | |||||||||||||||||
יבשת | אפריקה | ||||||||||||||||
העיר הגדולה ביותר | דאר א-סלאם | ||||||||||||||||
שטח יבשתי[3] | 947,300 קמ"ר (32 בעולם) | ||||||||||||||||
אחוז שטח המים | 6.4% | ||||||||||||||||
אזור זמן | UTC +3 | ||||||||||||||||
היסטוריה | |||||||||||||||||
הקמה | |||||||||||||||||
עצמאות מהממלכה המאוחדת |
9 בדצמבר 1961 (טנגניקה) 10 בדצמבר 1963 (זנזיבר) 26 באפריל 1964 (מיזוג בין טנגניקה לזנזיבר ויצירת הרפובליקה המאוחדת של טנגניקה וזנזיבר, ובהמשך אותה השנה הרפובליקה המאוחדת של טנזניה) | ||||||||||||||||
ישות קודמת |
![]() ![]() | ||||||||||||||||
דמוגרפיה | |||||||||||||||||
אוכלוסייה[4] (הערכה 1 באוגוסט 2024) | 69,590,639 נפש (21 בעולם) | ||||||||||||||||
צפיפות | 73.46 נפש לקמ"ר (140 בעולם) | ||||||||||||||||
| |||||||||||||||||
כלכלה | |||||||||||||||||
תמ"ג[5] (2023) | 79,158 מיליון $ (79 בעולם) | ||||||||||||||||
תמ"ג לנפש | 1,137$ (190 בעולם) | ||||||||||||||||
מדד הפיתוח האנושי[6] (2022) | 0.532 (167 בעולם) | ||||||||||||||||
מדד ג'יני |
40.5 (נכון ל־2018) ![]() | ||||||||||||||||
מטבע | שילינג טנזני (TZS) | ||||||||||||||||
בנק מרכזי |
בנק טנזניה ![]() | ||||||||||||||||
שונות | |||||||||||||||||
סיומת אינטרנט | tz | ||||||||||||||||
קידומת בין־לאומית | [2] 255 | ||||||||||||||||
www | |||||||||||||||||
![]() ![]() |
בשנת 1996 נבחרה העיר דודומה כבירתה הרשמית של טנזניה במקום דאר א-סלאם, אם כי רבים ממשרדי הממשלה נותרו בדאר א-סלאם.
היסטוריה
עריכההרפובליקה המאוחדת של טנזניה נוצרה ב-26 באפריל 1964 ממיזוג של טנגניקה עם האי השכן זנזיבר.
ב-1971 הודח שליט אוגנדה, מילטון אובוטה, מתפקידו ויצא לגלות בטנזניה, אצל ידידו ג'וליוס נייררה.
ב-1979 הכריזה טנזניה מלחמה על אוגנדה לאחר שזו ניסתה לספח לעצמה שטחים בצפון המדינה. טנזניה לא הסתפקה בסילוק הכוחות האוגנדים מאדמתה, אלא אף פלשה לתחומי אוגנדה וכפתה את גירושו של הרודן האוגנדי אידי אמין והחזרתו לשלטון של אובוטה.
בחירות רב-מפלגתיות שנערכו לראשונה בשנת 1995 סימלו את קץ השלטון החד-מפלגתי בטנזניה. ב-23 בנובמבר 1995 הושבע בנג'מין מקפה כנשיא המדינה. שתי מערכות בחירות נערכו מאז, בעיקר לנוכח התנגדות עממית ומעמדה האוטונומי-למחצה של זנזיבר, ובשתיהן ניצחה מפלגת השלטון, חרף עדויות משקיפים בדבר אי-סדרים.
בשנת 2019 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק במורוגורו בה נהרגו 89 אזרחים ונפצעו עוד רבים.
פוליטיקה
עריכהנשיא טנזניה וחברי האספה הלאומית (פרלמנט חד-ביתי בן 384 חברים, מתוכם 264 נבחרים על פי השיטה הרובנית, והשאר – על פי השיטה היחסית) נבחרים בבחירות ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים. הנשיא, העומד בראש הרשות המבצעת, ממנה ראש ממשלה המשמש כמנהיג הממשלה באספה הלאומית. הנשיא בוחר את חברי הקבינט מבין חברי האספה הלאומית, אך החוקה הטנזנית מסמיכה אותו לבחור בעשרה שרים שאינם חברי הפרלמנט.
היחסים האוטונומיים-למחצה שמקיימת ממשלת טנזניה עם זנזיבר מהווים מערכת שלטונית ייחודית למדי. בית הנבחרים הזנזיברי, המונה 76 נציגים, עוסק בעניינים הרלוונטיים לאי בלבד. החוקה משריינת חמישה מושבים באספה הלאומית לחברי בית הנבחרים הזנזיברי. להלכה, בית הנבחרים של זנזיבר רשאי לחוקק חוקים עבור זנזיבר מבלי להזדקק לאישורה של ממשלת האיחוד, כל עוד אין הדבר מתנגש עם עניינים הנוגעים לטנזניה כולה.
הרשות השופטת בטנזניה כוללת חמש ערכאות, ומשלבת את מערכות החוק השבטי, האסלאמי והבריטי. השופטים ממונים על ידי נשיא בית המשפט העליון של טנזניה (הממונה בעצמו על ידי הנשיא), מלבד אלה המכהנים בבית הדין לערעורים ובבית המשפט העליון, הממונים על ידי הנשיא. מערכת המשפט בזנזיבר מקבילה לזו הקיימת באיחוד, ועל פסקי הדין של בתי הדין הזנזיבריים (מלבד אלה הדנים בסוגיות חוקתיות ובדין האסלאמי) ניתן לערער בבית הדין לערעורים של האיחוד.
טנזניה מחולקת לעשרים-ושישה אזורים אדמיניסטרטיביים: 21 בטנגניקה, 3 בזנזיבר ו-2 בפמבה. 99 מועצות מחוזיות הוקמו לצורך הגדלת סמכות השלטון המקומי. כיום ישנן 114 מועצות הפועלות ב-99 מחוזות, מתוכן 22 עירוניות ו-92 כפריות.
כלכלה
עריכהטנזניה היא אחת הארצות העניות בעולם. הכלכלה מבוססת בעיקר על חקלאות, שעליה מבוסס חצי מהתל"ג, מספקת 85% מהיצוא ומעסיקה 90% מכוח העבודה.
תנאי הטופוגרפיה והאקלים מגבילים את שטח האדמה הניתנת לעיבוד ל-4% משטח המדינה. התעשייה כוללת כמעט אך ורק עיבוד של מוצרי חקלאות ומעט מוצרים אחרים.
הבנק העולמי ותורמים נוספים מספקים משאבים לשיקום התשתית הכלכלית המדורדרת של טנזניה. אף על פי שיש בה כמות נכבדה של משאבים טבעיים כגון, מרבצי זהב ופארקים לאומיים יפהפיים, הם אינם מפותחים ולכן אינם נמצאים בשימוש ועקב כך מספקים הכנסות מועטות.
בין השנים 1991 לבין 1999 היו עלייה בייצוא התעשייתי וגידול משמעותי בתפוקה ממינרלים, ובראשם זהב. כמו כן, חיפוש אחר גז טבעי באזור דלטת רופיג'י נראה מבטיח.
רפורמה במערכת הבנקאית בתחילת המאה ה-21 עזרה להגדיל את הצמיחה בסקטור הפרטי ובהשקעות, אולם הקידום הכלכלי תלוי גם בריסון השחיתות.
ב-2007, יסדו המשרד לפיתוח קהילתי, מגדר וילדים, משרד האוצר ובנק טנזניה את בנק TWBL המיועד לנשים בלבד. הבנק נפתח בפועל ביולי 2009, כשבסיסו בדאר א-סלאם. נכון ל-2024 יש ל-TWBL יותר מ-30 אלף לקוחות. טנזניה היא המדינה האפריקאית הראשונה שהקימה בנק לנשים בלבד, ו-TWBL הפך מודל לחיקוי במדינות השכנות אוגנדה, קניה וזמביה.[8]
ענף התיירות מהווה חלק נכבד מכלכלתה של טנזניה, שמורות הטבע שלה כמו הסרנגטי, והאי זנזיבר שהוא אתר נופש בהתפתחות, תורמים רבות לכלכלתה של טנזניה.
גאוגרפיה
עריכהטנזניה היא מדינה אפריקאית השוכנת במזרח אפריקה על גדות האוקיינוס ההודי. היא גובלת בקניה ובאוגנדה מצפון, ברואנדה, בורונדי וקונגו ממערב, בזמביה, מלאווי ומוזמביק מדרום.
מלבד השטח ביבשת, המדינה כוללת גם מספר איים סמוך לחוף המזרחי של אפריקה, ביניהם איי זנזיבר, מאפיה (Mafia) ופמבה.
האתרים המומלצים מבחינה תיירותית הם: דאר אל סלאם, זנזיבר (אי התבלינים), הר הקילימנג'רו, הפארק הלאומי סרנגטי, שמורת הטבע נגורונגורו וכפרים לאורך החוף.[9]
אקלים
עריכההאקלים בטנזניה משתנה מאזור לאזור, במקומות מסוימים כמו החוף קיים מזג אוויר טרופי ובאזורים אחרים כמו בהרים שורר מזג אוויר מתון יותר.
פני השטח
עריכהפני השטח מישור לאורך החוף, פלאטו במרכז והרים בצפון ובדרום.
הנקודה הנמוכה ביותר: האוקיינוס ההודי, 0 מ' (גובה פני הים).
הנקודה הגבוהה ביותר: הר קילימנג'רו, 5,895 מ', שהוא ההר הגבוה באפריקה.
משאבים טבעיים
עריכהטנזניה עשירה במשאבים טבעיים ביניהם: מקורות ליצירת אנרגיה הידרואלקטרית, בדיל, פוספט, ברזל, פחם, יהלומים, אבנים טובות: ביניהן הטנזניט – אבן חן נדירה מאוד הנכרית רק באזור קטן ליד העיר ארושה, זהב, גז טבעי, ניקל.
רשימת אזורים
עריכהאזורים מערביים
עריכה- ארושה (Arusha)
- דודומה (Dodoma)
- אירינגה (Iringa)
- קגרה (Kagera)
- קיגומה (Kigoma)
- מניארה (Manyara)
- מרה (Mara)
- מבייה (Mbeya)
- מוונזה (Mwanza)
- רוקווה (Rukwa)
- שיניינגה (Shinyanga)
- סינגידה (Singida)
- תבורה (Tabora)
אזורים מזרחיים
עריכה- דאר א-סלאם (Dar es Salaam)
- קילימנג'רו (Kilimanjaro)
- לינדי (Lindi)
- מורוגורו (Morogoro)
- מטווארה (Mtwara)
- פמבה (Pemba)
- פוואני (Pwani)
- רוֹווּמה (Ruvuma)
- טנגה (Tanga)
- זנזיבר (Zanzibar)
דמוגרפיה
עריכהחלוקת האוכלוסייה במדינה היא לא-שוויונית באופן קיצוני. צפיפות האוכלוסייה נעה בין אדם אחד ועד ל-134 אנשים לקמ"ר – תלוי בכמות המים של אותו האזור, ככל שיש יותר מים האוכלוסייה גדולה יותר.
בזנזיבר יותר מ-80% מהאוכלוסייה היא עירונית. דאר א-סלאם היא העיר הגדולה ביותר. דודומה נמצאת במרכז טנזניה, נבחרה כעיר הבירה החדשה, על אף שבפועל רבים מגופי השלטון נשארו בדאר א-סלאם.
מבחינת ההתפלגות האתנית של התושבים, בחלקה היבשתי של טנזניה 99% מהאוכלוסייה הם אפריקנים (אשר 95% הם בנטו המורכב מיותר מ-130 שבטים), ו-1% הם אירופים, אסיאתים וערבים. בזנזיבר לעומת זאת הרכב האוכלוסייה שונה ומורכב בעיקר מערבים, אפריקנים מקומיים, ובני תערובת של המקומיים והערבים.
מבחינה דתית, בטנזניה כולה: 61% הם נוצרים, 35% הם מוסלמים, 2% חסרי דת.[10] לעומת זאת, בזנזיבר 99% מהאוכלוסייה הם בני דת האסלאם.
בחינוך בטנזניה קיים חינוך חובה חינם לילדי בית ספר יסודי.
ישראל וטנזניה
עריכה- ערך מורחב – יחסי טנזניה-ישראל
קשרים דיפלומטיים, תיירותיים ומסחריים ענפים מתקיימים בין המדינות. ישראלים נדרשים לוויזת כניסה לטנזניה.
במהלך שנות ה־60 של המאה ה־20 התהדקו הקשרים בין מדינת ישראל הצעירה לבין טנזניה. הנשיא הטנזני הסוציאליסטי ג'וליוס ניררה התחבר עם ראש הממשלה דאז גולדה מאיר. בין המדינות התפתחו קשרים וישראל סייעה לטנזניה בהקמת ה"שירות הלאומי" של המדינה, ה-JKT (בסווהילית: Jeshi la Kujenga Taifa – צבא בניית המדינה). בתחום הבנייה נקשרו קשרים אמיצים בין חברות ואדריכלים ישראלים לבין השלטונות הטנזנאים. שלושת האדריכלים הישראלים אשר בלטו בפעילותם במקום הם משה ירמיצקי, גבריאל מרגלית ויעקב מרקו שתכננו בין השאר את מרכז הצרכנות בדאר א-סלאם, את "מלון קילימנג'רו" בדאר א-סלאם ואת "מלון ספארי" בשמורת מיקומי.
לאחר מלחמת יום כיפור, במסגרת החרם הערבי, ניתקה ממשלת טנזניה את הקשרים הדיפלומטיים עם ישראל בלחץ המצרים שהיו בעלי אינטרסים רבים בטנזניה, והפעילו לחץ דיפלומטי על הממשלה הצעירה של המדינה. ב-24 בנובמבר 1988, בעקבות הכרזת יאסר ערפאת על הקמת מדינה פלסטינית תשעה ימים קודם לכן באלג'יר, הכירה טנזניה בעצמאותה של מדינה זו.[דרוש מקור]
ב-2017 העלו ישראל וטנזניה את דרג היחסים, ושגריר טנזניה הראשון הגיע לישראל.[11]
לקריאה נוספת
עריכה- רפאל רופין, "שליחות לטנגניקה", הוצאת משרד הביטחון, 1986
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של טנזניה
- מידע על טנזניה באתר משרד החוץ הישראלי
- טנזניה, תקציר ונתונים סטטיסטיים באתר ספר העובדות על מדינות העולם של ה-CIA (באנגלית)
- ארי ליבסקר, הרפתקאות ארי בספארי והמרדף אחרי עשירי העולם לרגלי הקלימנג'רו, באתר כלכליסט, 29 באפריל 2010
- רויטל חורש, מסאי אחר: יממה עם השבטים של טנזניה, באתר nrg, 16 ביולי 2013
- רן דגוני, ...וארבעת איי היציבות (טנזניה, זמביה, חוף השנהב ומלאווי), מעריב, 22 באפריל 1984
- יריב כץ, ארץ הג'ונגל: מסע בטנזניה, באתר ynet, 26 במאי 2015
- זיו ריינשטיין, בטן-גב בשילוב ספארי: השילוב המנצח של טנזניה, באתר וואלה, 03 בספטמבר 2015
- סמדר רייספלד, נסענו לספארי בטנזניה וחשבנו שאנחנו לגמרי מוכנים לבלתי צפוי. אז חשבנו, באתר הארץ, 1 במאי 2019
- טנזניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ בפועל דאר א-סלאם ממשיכה לשמש כבירה.
- ^ בהתקשרות מקניה ואוגנדה – 007.
- ^ דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
- ^ אומדן ל-1 ביולי 2024 על פי הערכת אוכלוסייה של האו"ם משנת 2022, עם אקסטרפולציה ל-1 באוגוסט 2024
- ^ דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
- ^ מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
- ^ נהגה בעברית טַנְזַנְיָה ובאנגלית טְנְזַנִיָה
- ^ יעל אבסירה, טנזניה הוכיחה שאפשר להקים בנקים לנשים בלבד. השפעתם חורגת מעבר לתחום הכלכלה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2024
- ^ למטייל, באתר טנזניה - גאוגרפיה והיסטוריה
- ^ Tanzania - The World Factbook. CIA. February 25, 2019
- ^ משה כהן, "לעודד את התיירים: טנזניה שולחת לראשונה שגריר לישראל", באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2017
- ^ שלמה צזנה, "טנזניה תפתח שגרירות בישראל", באתר ישראל היום, 1 במאי 2018