עוצבת יפתח
עוצבת יפתח (חטיבה 679, בהמשך חטיבה 434, מוכרת גם כעוצבת עקבות הפלדה), היא חטיבת שריון במילואים של צה"ל השייכת לעוצבת הבשן בפיקוד צפון. החטיבה הוקמה בשנת 1970 על בסיס טנקי צנטוריון, ומוכרת במיוחד בשל חלקה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן במהלך מלחמת יום הכיפורים, החטיבה השתתפה בלחימה במהלך מלחמת לבנון השנייה והייתה חטיבת המילואים הראשונה שהוסבה לטנקי מרכבה סימן 3. בסיס האם של היחידה הנקרא על שמה נמצא בצמוד למושב אליפלט ולבסיס פילון הנמצאים צפונית ממנו.
![]() | |
תג היחידה | |
בגלל הרוח, עד הניצחון | |
פרטים | |
---|---|
מדינה |
![]() |
שיוך |
![]() |
סוג | חטיבת מילואים משוריינת |
אירועים ותאריכים | |
תקופת הפעילות | 1970–הווה (כ־54 שנים) |
מלחמות |
![]() ![]() מלחמת חרבות ברזל |
נתוני היחידה | |
ציוד עיקרי | טנקי מרכבה סימן 3 |
פיקוד | |
יחידת אם |
![]() |
יחידות בת |
|
מפקדים | מפקדי החטיבה |
היסטוריה
עריכההקמת החטיבה
עריכההחטיבה הוקמה כחטיבה 679 בדצמבר 1970 במחנה מנסורה ליד יקנעם כחטיבת מילואים משוריינת, עם טנקי צנטוריון בעלי מנועי בנזין (שוט מטאור). חיילי החטיבה היו בעיקר חיילים שהשתחררו משירות סדיר בחטיבה 188 וחטיבה 7, וכן לוחמי נח"ל (ברובם מישיבות הסדר) שהוסבו בסוף שירותם הסדיר לשריון. בדצמבר 1971 התקיים האימון הראשון של החטיבה במחנה צאלים. החטיבה הספיקה לקיים עוד אימון נוסף יחיד לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים.
בסביבות יולי 1973 עברה החטיבה למחנה הקבע שלה ביפתח, ליד ראש פינה. המחנה טרם חובר לרשת החשמל והתחמושת עבור הטנקים של החטיבה הייתה באופן זמני במחנה פילון הסמוך.
מלחמת יום כיפור
עריכה- ערך מורחב – חטיבה 679 במלחמת יום הכיפורים
עם פרוץ המלחמה ב-6 באוקטובר 1973 כללה החטיבה 3 גדודים:
- גדוד 57 בפיקוד משה הראל
- גדוד 93 בפיקוד רן גוטפריד
- גדוד 289 בפיקוד רפאל שפר
המח"ט, אורי אור, התמנה לתפקיד רק מספר חודשים לפני כן. בחצות הלילה הראשון למלחמה הגיעו הטנקים הראשונים של החטיבה לרמת הגולן והצטרפו לקרבות הבלימה בדרום ובמרכז הרמה, החל בקרב על נפח, והמשך בקרב על חושניה. החטיבה השתתפה בקרבות ההבקעה לסוריה, ובקרבות במובלעת הסורית.
בשנים שלאחר המלחמה, עברה החטיבה תהליך שיקום והתארגנות מחדש. כמו כן שונה מספרה ל-434. בשנות ה-90 עברה החטיבה הסבה למרכבה סימן 3.
מלחמת לבנון השנייה
עריכההחטיבה בפיקוד גיל מעוז כללה 3 גדודים:
- גדוד 8108 בפיקוד זיו אבן-חן
- גדוד 9232 בפיקוד בני צימרמן
- גדוד 8112 בפיקוד עמית חדד
החטיבה גויסה במהלך ה-4 באוגוסט 2006, במסגרת אוגדת נתיב האש בפיקוד ארז צוקרמן. ב-9 באוגוסט בשעות הערב נכנס גדוד זיו ללבנון, כשפניו למארג' עיון, ומתלווה אליו המח"ט גיל מעוז. עקב בעיות תיאום לא קיבל הגדוד לרשותו פלוגת חי"ר מחטיבה 724 השכנה כפי שתוכנן.
בכניסה למארג' עיון ספגו 2 טנקים מפלוגה ג' פגיעות מטילי נ"ט ומטעני חבלה. המג"ד עלה בקשר וקרא "היחלצות לאחור", כוונתו הייתה שפלוגה ב' תעלה למארג' עיון בדרך חלופית אולם פלוגה ב' פירשה זו באופן מילולי לחזור לישראל והחלו בנסיעה לכיוון מטולה. באופן תמוה יצאו עם הטנקים גם מ"פ ב' וסגנו, במקום להישאר עם הכוח מלפנים. בירידה ממארג' עיון בחזרה לכיוון מטולה התברר שתקלה קרתה לטנק המ"פ, ונגרר על-ידי הסמ"פ. במהלך התנועה דרומה של פלוגה ב' נפל טנק הסמ"פ בעת שגרר את טנק המ"פ לתעלה והיה צורך לחלצו. העיכוב שנגרם בשל מאמצי החילוץ, הביאה להתגלות הכוח (שכלל טנק מ"פ נגרר על-ידי טנק 3א וטנק סמ"פ שנגרר על-ידי ה-D9) בשעות הבוקר של ה-10 באוגוסט לתצפיות של החזבאללה מאל חיאם. על הכוח נורה מטח טילי נ"ט שגרם להריגתו של לוחם אחד ולפציעתם של כמה לוחמים אחרים ולהשבתת כל הטנקים. המג"ד ירד מהעיירה יחד עם פלוגה ג' לסייע בחילוץ והורה לסמג"ד להישאר בעיירה עם פלוגה א'. עקב חוסר הבנה הצטרפו אף הם למאמץ החילוץ, וכך נותר בעיירה רק המח"ט גיל מעוז, עם טנק ונגמ"ש.
בשעות הצהריים קיבל גדוד בני הוראה להיכנס ללבנון אך המג"ד בני צימרמן סירב להוביל את הגדוד, משום שחש כי אינו כשיר למשימה. מפקד האוגדה ארז צוקרמן הטיל את משימת הובלת הגדוד על המג"ד הקודם מוטי סעד, והמג"ד בני עבר לכהן כאיש צוות חמישי בטנק המג"ד. הגדוד נכנס לאחר הצהריים לחלץ את הטנקים הפגועים מעמק עיון, אך תפקד בקושי. בליל ה-10 באוגוסט היה אמור גדוד עמית שעד אז פעל תחת פיקוד חטיבה 724 לחבור למח"ט. הגדוד נערך למשימה אך זו בוטלה, לאחר שבמטכ"ל הוחלט שתנועת טנקים נוספים עלולים להחריף את המשבר עם סוריה. לבסוף חולץ המח"ט על ידי כוח מחטיבה 724 השכנה. לאחר המלחמה הודח המג"ד בני צימרמן, ובינואר 2007 הוחלט לקצר את כהונת המח"ט גיל מעוז (צעד שהתפרש כהדחה).
ביולי 2012 נערך טקס חנוכת מצפור ואתר מורשת בהר שיפון, הצופה לגזרת הלחימה הקשה של החטיבה במלחמת יום הכיפורים.[1] ב-2015 זכתה החטיבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות.
מלחמת חרבות ברזל
עריכהבמלחמת חרבות ברזל הטנקים של החטיבה פעלו להגן ולהילחם בכל מרחב רמת הגולן, החרמון והר דב. בחודשים אוקטובר עד ינואר, גדוד 8108 בפיקוד בועז רוט ירד לעזה ולקח חלק בלחימה בצפון הרצועה תחת צק"ח של עוצבת חצי האש[2]. הגדוד לחם בבית חאנון, בית לאהיה, אל-עטאטרה ושכונת סלטין. לוחמי הגדוד חיסלו כ-100 מחבלים ללא אבדות לכוחות הגדוד.
במהלך חודש אפריל גויסה החטיבה מחדש תחת פיקוד אוגדה 99 יחד עם חטיבת כרמלי ותפסה את מסדרון נצרים במקום אוגדה 162 (חטיבת הנח"ל וחטיבה 401).
ביום 28 באפריל 2024 (כ' בניסן ה'תשפ"ד), נפלו רס"ר (במיל') עידו אביב, מכרמיאל, לוחם במסייעת גדוד 9232 ורס"ר (במיל') קאלקידן מהרי, מפתח תקווה, לוחם בגדוד 223, חטיבת כרמלי (2) בעת אירוע דו"צ "הבית הכתום" עת נורה אל האיתור בו שהו פגז טנק[3].
מפקדי החטיבה
עריכהשם | תקופת כהונה כמפקד החטיבה | הערות |
אהרון גל | דצמבר 1970 - מאי 1973 | |
אורי אור | מאי 1973 - יוני 1974 | מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים. לימים מפקד פיקוד המרכז והצפון |
עמיר יפה | פברואר 1974 - יולי 1976 | |
אמציה חן | אוגוסט 1976 - ספטמבר 1979 | |
אלי גבע | אוקטובר 1979 - ספטמבר 1981 | |
יצחקי חן | אוקטובר 1981 - יולי 1983 | מפקד החטיבה במלחמת לבנון הראשונה |
שלמה ינאי | אוגוסט 1983 - אוקטובר 1985 | לימים ראש אגף התכנון |
איל בן ראובן | מאי 1985 - אוקטובר 1988 | לימים מפקד המכללות הצבאיות |
חנן ברנשטיין | מאי 1988 - נובמבר 1992 | |
אבי מזרחי | נובמבר 1992 - אוקטובר 1994 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
יוסי סילמן | אוקטובר 1994 - יולי 1997 | |
הלל קוברינסקי | יולי 1997 - אוגוסט 2004 | |
גיל מעוז | אוגוסט 2005 - 2007 | מפקד החטיבה במלחמת לבנון השנייה |
ארי סינגר | 2007 - יולי 2011 | לימים קצין מילואים ראשי |
אמיר חמוד | יולי 2011 - 2014 | |
אופיר לוי | 2014 - 2016 | |
רפי וולפסון | 2016 - 2018 | |
נריה ישורון | 2018 - 2020 | |
גידי כפיר-אל | 2020 -2022 | |
אלעד אפרתי | 2022- 2024 | |
איתי זעפרני | 2024 - |
הנצחה
עריכה- ערך מורחב – אנדרטה לחללי חטיבה 679
- במרכז רמת הגולן כ-300 מטרים צפונית לצומת שיפון, נמצאת האנדרטה ל-98 חללי החטיבה במערכות ישראל. היא ניצבת בקרבת אזור הקרבות של החטיבה ממזרח לנפח.
- על ראש הר שיפון נחנך ביולי 2012 "מצפור הלוחמים" על ידי חיילי ועמותת החטיבה. המצפור מורכב מאמפיתיאטרון הצופה על נופי רמת הגולן ומשמש אתר להעברת מורשת קרב.[4]
- אנדרטת חטיבה 679 בפארק עוצבות השריון.
ראו גם
עריכהלקריאה נוספת
עריכה- עמוס הראל ואבי יששכרוף, "קורי עכביש", הוצאת ידיעות אחרונות, 2008
- חגי בן ארצי, מגילת הגבורה במלחמת יום הכיפורים - סיפורה של עוצבת יפתח (679) במלחמה, ה'תשע"ח, 2018[5]
קישורים חיצוניים
עריכה- סיפורה של חטיבה 679/434 - ארכיון דיגיטלי שיתופי
- חדר הנצחה לחללי חטיבה 679/434
- אתר עמותת החטיבה.
- עמוד החטיבה באתר יד לשריון.
הערות שוליים
עריכה- ^ אתר יד לשריון- 4 ביולי 2012: לוחמי המילואים של עוצבת "יפתח" חנכו מצפור ואתר מורשת בתל שיפון
- ^ שבע עם איילה חסון | 01.01.24, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 1 בינואר 2024
- ^ תחקיר צה"ל: נפילת עידו אביב וקאלקידן מהרי ז"ל - כתוצאה מירי כוחותינו., באתר ישראל היום, 30 באפריל 2024
- ^ מתוך כתבה באתר יד לשריון.
- ^ ארנון סגל, הנס הגדול של נַפַח - קטעים מהספר החדש של חגי בן ארצי, עולם קטן