חיים דעואל לוסקי
חיים דְעוּאֵל לוּסְקי (נולד ב-1951) הוא דוקטור לפילוסופיה ואמן חזותי ישראלי.
![]() | |
חיים לוסקי, 1988 | |
לידה |
1951 (בן 73 בערך) תל אביב-יפו |
---|---|
שם לידה | חיים לוסקי |
לאום | ישראלי |
מקום לימודים |
|
תחום יצירה | פילוסופיה, אמנות, צילום, אופטיקה, חקר המקרא |
פרסים והוקרה |
פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום (1995) ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהחיים לוסקי נולד בתל אביב-יפו בשנת 1951. בשנות ה-70, לאחר לימודיו התיכוניים, למד שנה אחת ב"בצלאל" ועבר לפריז, שם המשיך בלימודי אמנות ופילוסופיה. למד בין היתר אצל מישל פוקו וז'יל דלז, באוניברסיטת פריז - סורבון 8 בסן דניז.
בשנות ה-80, לאחר שובו לישראל, פתח, יחד עם מנחם עוז, סטודיו לאופנה. ב-1986 החל לכתוב ביקורת אמנות בעיתונים "הארץ", "ידיעות אחרונות" ו"דבר". בשנות ה-90 הוציא, ביחד עם אריאלה אזולאי, את כתב-העת "רידינג". בשנת 1995 הוסיף לשמו את השם "דעואל", שהיה שם המשפחה של משפחת אמו. בין השנים 1993–2005 ערך את כתב העת לפילוסופיה "מטאפורה". בשנת 1999 היה מיוזמי הוצאת הספר "מגש הכסף" – ספר זיכרון לחילמי שושא. מאמריו הפילוסופיים מנסים לברר את משמעות האפיסטמולוגיה של הפעולה האנושית דרך הגותם של פילוסופיים כפוקו ודלז.
עיקר עבודתו כאמן היא בתחום המצאת המצלמות, וכתיבת ספרי אמן. החל בשנות ה-80 יצר סדרה של מצלמות נקב בעלות צורות שונות, הבודקות את אופן יצירת הדימוי החזותי. בנוסף, לאורך כל פעילותו האמנותית יצר סדרה של ספרי אמן המערבים טקסטים פילוסופיים ודימויים אמנותיים.
לימד באוניברסיטת תל אביב, באקדמיה לאמנות "בצלאל", ב"קמרה אובסקורה", במדרשה לאמנות במכללת בית ברל וב"מנשר".
עבודתו במדרשה לאמנות בבית ברל הופסקה בשנת 2018 לאחר שסטודנטית התלוננה נגדו על הטרדה מינית מתמשכת.[1] בעקבות פרסום תחקיר עיתונאי שחשף טענות רבות להטרדה מינית בבתי ספר נוספים הגיב: "כואב לי לזהות את עצמי בדיוקן שהכתבה משרטטת. זה מחייב אותי כמו כל מי שמוטחות בו האשמות כאלו לחשבון נפש ולהסקת מסקנות…אני מבקש להתנצל בפני כל סטודנטית או סטודנט שפגעתי בהם גם אם שלא במתכוון או שלא ביודעין".[1]
בעקבות פרסום התחקיר ופניות שעלו באוניברסיטת תל אביב, לוסקי, שהיה מורה מן החוץ באוניברסיטה, אולץ לפרוש מההוראה בה.[2]
היה נשוי לרמה, שהייתה מרכזת האגודה לנפגעות מין בתל אביב ומתה מסרטן בדצמבר 2022.
מתגורר בחיפה אב לבן ובת.
השכלה
עריכה- 1971–1973 – לימודים לתואר ראשון, פילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב
- 1973–1978 – בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (הבוזאר), פריז, צרפת
- 1974–1979 – היסטוריה ופילוסופיה, קולג' דה פרנס, פריז, צרפת
- 1986–1998 – תואר שני, המכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות, אוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "ברור חלום הקיום - היידגר, ביקורת פרויד וחשיפת ה-DASEIN כמציאות אונירית בהקדמה (לבינסוואנגר): חיבורו הראשון של מישל פוקו הצעיר"
- 2005 – תואר שלישי בפילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "הפילוסופיה של ז’יל דלז כבקרת "דמוי המחשבה" בפילוסופיה"
- 2007–2011 – לימודים לתואר שלישי, בית הספר למדעי היהדות, אוניברסיטת תל אביב
פרסים ומלגות
עריכה- 1995 – פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים
- 1997 – מלגת השתלמות בפילוסופיה צרפתית, שגרירות צרפת בישראל.
תערוכות יחיד
עריכה- עבודות בתלת מימד, גלריה שרה לוי, 1986
- מנחה מוזיקלית, אורנים - גלריית המכון לאמנות, 1991
- לשכת תהודה אפלה, המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, 2002–2003
- עקרון הפעולה הפחותה, הגלריה של המדרשה לאמנות תל אביב, 2006
- צילום אופקי, מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית, 2014–2015.
ספרים
עריכה- הקדמה לפילוסופיה של פני השטח: שמונה סוגיות בפילוסופיה של פריז, רסלינג, 2007
- הפילוסופיה ה[פוסט] מודרנית בראי עצמה, האוניברסיטה המשודרת, 2011
בעריכתו:
- עיר ואוטופיה: אסופת חומרים, 80 שנה לתל אביב יפו, 1989
- RealityTrauma וההיגיון הפנימי של הצילום, מכון שפילמן לצילום בשיתוף עם אבי גנור
לקריאה נוספת
עריכה- אריאלה אזולאי, חיים דעואל לוסקי: צילום אופקי, הוצאת רסלינג, 2016
קישורים חיצוניים
עריכה- רשימת הפרסומים של חיים דעואל לוסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית
- חיים דעואל לוסקי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
- איילת שני, חיים דעואל לוסקי על פוקו והדברים שאנו לא רואים, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2012
- אלי ערמון אזולאי | תצלום: אורי גרשוני, עכבר העיר אונליין, ביקור בסטודיו של חיים דעואל לוסקי, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2009
- סיון שטאנג, להימחק ולהישאר בעת ובעונה אחת, באתר ערב רב, 2 בספטמבר 2012
- אדם טננבאום, על ספרו של חיים לוסקי: "הקדמה לפילוסופיה של פני השטח", היחידה להיסטוריה ותאוריה, בצלאל // גיליון מספר 7 - רובדי הזמן: חיים, מוות וזיכרון, ינואר 2008, סקירות ספרים
- שרון שפורר, אמנות ההטרדה המינית: כך הושתקו עלילותיו של חיים דעואל לוסקי במשך 40 שנה, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 12 בפברואר 2021
- חיים דעואל-לוסקי (1951-), דף שער בספרייה הלאומית
מכּתביו:
- "דולי סיטי", תיאוריה וביקורת 12,13, חורף 1999
- הקדמה ל"תשוקה והנאה", תיאוריה וביקורת 22, אביב 2003
- על ספרים – מסה על אודות האדם ב"הנה האדם", תיאוריה וביקורת 24, אביב 2004
- בּוּשָׁה-שְׁאוּלָה, תיאוריה וביקורת 32, אביב 2008
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 שרון שפורר, אמנות ההטרדה המינית: כך הושתקו עלילותיו של חיים דעואל לוסקי במשך 40 שנה, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 12 בפברואר 2021
- ^ בעקבות תחקיר המקום: לוסקי לא ילמד באוניברסיטת תל אביב, בצלאל והמדרשה חידדו נהלים, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 22 בפברואר 2021
שירה קדרי-עובדיה, חיים לוסקי לא ילמד באוניברסיטת ת"א, בעקבות טענות שהטריד תלמידות במשך שנים, באתר הארץ, 23 בפברואר 2021