חשמלן משויש
חַשְׁמַלָּן מְשֻׁיָּשׁ (שם מדעי: Torpedo marmorata) הוא מין של בטאי ממשפחת החשמלניים החי לאורך חופי הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי מהים הצפוני עד לדרום אפריקה. הוא מגיע גם לחופי ישראל.
![]() | |
---|---|
![]() | |
מצב שימור | |
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
מחלקה: | דגי סחוס |
סדרה: | חשמלנאים |
משפחה: | חשמלניים |
סוג: | חשמלן |
מין: | חשמלן משויש |
שם מדעי | |
![]() ריסו, 1810 | |
תחום תפוצה | |
![]() | |
![]() |
תיאור
עריכההחשמלן מגיע לאורך ממוצע של 36–38 סנטימטרים בזכרים ו-55–61 סנטימטרים בנקבות ומשקלו המרבי הוא עד 3 קילוגרם. צבעו חום-כהה או חום-אדמדם עם נקודות בהירות מעליו. לחשמלן גוף שטוח, עיניים קטנות ופה המצוי בתחתית גופו. הוא בעל סנפירי חזה רחבים בצורת דיסק וזנב שרירי בעל אונות קטנות. הוא יכול לשהות באזורים בעלי מעט חמצן, למשל בבריכת גאות.
המאפיין העיקרי של החשמלן הוא היכולת שלו לייצר חשמל בעוצמה של 70 עד 80 וולט. הדבר עוזר להם להרוג קורבנות כמו סרטנים או דגי גרם קטנים (בעיקר קיפוניים ובקליים), להם הם אורבים מתחת לחול הימי. החשמלן יכול להפיק חשמל גם להגנה, שלרוב מועילה, אך היא איננה קטלנית לאדם. בימי קדם השתמשו בחשמלן לטיפול נגד כאבי ראש כרוניים או שיגדון ואף לחולי אפילפסיה. ההלם החשמלי עוזר לעיתים להעביר את הכאב, אם כי הוא אינו מוכח מדעית.
החשמלן לא נידוג למאכל אך הוא נפגע מספינות מכמורת הלוכדות שלל לוואי גדול ואז משליכות אותו חזרה לים. ברגע שהוא יוצא מהמים ושריריו נרפים הוא נכנס להלם ומת מחוסר חמצן. לא ידוע מה מצב שימורו בטבע אך באזורים מסוימים אוכלוסייתו הצטמצמה מאוד.
קישורים חיצוניים
עריכה- חשמלן משויש, באתר ITIS (באנגלית)
- חשמלן משויש, באתר NCBI (באנגלית)
- חשמלן משויש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
- חשמלן משויש, באתר FishBase (באנגלית)
- חשמלן משויש, באתר GBIF (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ חשמלן משויש באתר הרשימה האדומה של IUCN