טייסת 166
טייסת 166, המכונה גם "טייסת ציפורי האש" (כונתה בעבר "טייסת הזיק הראשונה"), היא טייסת בחיל האוויר הישראלי המפעילה את הכטמ"ם (כלי טיס מאויש מרחוק) הרמס 900 ("כוכב"). הטייסת מוצבת בבסיס פלמחים.
![]() | |
סמל הטייסת | |
פרטים | |
---|---|
כינוי | "טייסת ציפורי האש" |
כינוי עבר | "טייסת הזיק הראשונה" |
מדינה |
![]() |
שיוך |
![]() |
סוג | טייסת כלי טיס בלתי מאוישים |
בסיס האם |
![]() |
אירועים ותאריכים | |
תקופת הפעילות | 1999–הווה (כ־25 שנים) |
נתוני היחידה | |
ייעוד | איסוף מודיעין אותות, איסוף מודיעין חזותי וצילום אוויר. |
כלי טיס | כטב"ם הרמס 900 ("כוכב") |
כלי טיס בעבר | כטב"ם הרמס 450 ("זיק") |
פיקוד | |
דרגת המפקד |
![]() |
הטייסת הפעילה בעבר גם את הכטמ"ם הרמס 450 ("זיק"), אך מאז ינואר 2021 הועברה האחריות על ה"זיק" לטייסת 161 והטייסת החלה להתמקד במטוסי ה"כוכב"[1].
היסטוריה
עריכהטייסת 166 הוקמה בפברואר 1999[2], כפרויקט מסווג שייעודו היה לפעילות במצבי חירום בלבד.
שנים אחדות אחר כך, הובן בחיל האוויר כי יעילותו ותכונותיו המתקדמות של הכטמ"ם יכולות להועיל רבות בביטחון השוטף ובשגרת הלחימה. ב-2003[3], יוסד הפרויקט כטייסת 166 ומאז הטייסת לקחה חלק בכל פעילות מבצעית או מלחמה כאשר ייעודה הוא לאסוף מודיעין אותות, מודיעין חזותי ותצלומי אוויר. מראשית שנות פעילותה הפעילה הטייסת את כטמ"ם ההרמס 450 ("זיק") והייתה לטייסת הראשונה שהפעילה אותו בחיל האוויר, לכן קיבלה הטייסת את הכינוי "טייסת הזיק הראשונה".
בשנת 2013, התפצלה הטייסת וממנה הוקמה טייסת 161 ("הנחש השחור"), המפעילה כיום את כטמ"ם ה"זיק". בשנת 2018 נכנס לתפקוד מבצעי כטמ"ם ההרמס 900 (ה"כוכב"), ומאז ועד ינואר 2021 הפעילה הטייסת את שתי הפלטפורמות במקביל. עד לאיחוד של טייסות התובלה הקלה מבסיס שדה דוב בינואר 2019, נחשבה טייסת 166 לגדולה ביותר בחיל האוויר הישראלי. נכון לפברואר באותה שנה היא הטייסת הגדולה ביותר במערך הכטמ"ם.
השִׁרְגּוּן
עריכהבינואר 2021 החל בחיל האוויר הליך שינוי ארגוני (שִׁרְגּוּן), שמטרתו לארגן מחדש ולייעל את פעילות מערך הכטמ"ם.
השינוי במסגרת השרגון התבטא בשלושה צעדים עיקריים:[1]
- הועברה האחריות הבלעדית על כטמ"ם ה"זיק" לטייסת 161, שכעת נחשבת לטייסת ה"זיק" היחידה בצה"ל.
- בפברואר 2021 נפתחה מחדש טייסת 166 כטייסת "כוכב"- מאז הטייסת מתמקדת בהטסת ה"כוכב" בלבד.
- הקמת גף מערך קרקעי לכטמ"ם בטייסת התחזוקה על מנת לייעל את המענה האחזקתי לכלי.
בנוסף, במסגרת השירגון שונה סמל הטייסת.
סמל הטייסת
עריכהסמלה המקורי של הטייסת עוצב על ידי אבישי שחר[דרוש מקור], איש צוות אוויר ממערך הקרב שעסק גם בעיצוב גרפי ותעשייתי והתבקש על ידי צוות ההקמה של הטייסת לעצב לה סמל. לקראת שנת ה-20 לטייסת, עסק צוות של מפעילי הטייסת בבחינת רעיונות לחידוש ושינוי הסמל. אבישי צורף אל הצוות ויחדיו יצרו מספר רעיונות. בסופו של דבר כמחצית מאנשי הטייסת תמכו בעיצוב חדש והמחצית השנייה תמכה בהשארת הסמל המקורי. כשנה לאחר מכן הוחלט לבצע בכל זאת רענון עיצובי, אך נעשה שינוי שמרני יותר. סמל הטייסת המחודש עוצב במקור על ידי מפעילי הטייסת, סרן י' ורס"ן י' ועבר לדיוק של מעצב גרפי. הרעיון מאחורי הסמל היה להוציא את השמש, שסימלה בעבר את אלמנט ההפתעה ולהוסיף את להבות האש שמסמלות את שם הטייסת ואת שני המטוסים בהיסטוריית הטייסת – הזיק והכוכב. כמו כן, נוספה עין לציפור בכדי להפוך אותה לאמיתית יותר.
גלריה
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- יעל פוקס, 20 שנים לטייסת "הזיק הראשונה", באתר חיל האוויר הישראלי, 13/2/2019.
- www.israeli-weapons.com – מידע על טייסות 166, 200 וכלי הטיס שבהן.
- יואב זיתון, "ציפורי האש" בפעולה, הרחק מישראל: המל"טים במגמת זינוק, באתר ynet, 7 בינואר 2020.
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 אתר חיל-האוויר: ינואר: מהיום: כל מטוסי ה"זיק" תחת טייסת 161, באתר www.iaf.org.il
- ^ אתר חיל-האוויר: 20 שנים לטייסת "הזיק הראשונה", באתר www.iaf.org.il
- ^ Hermes 450, www.israeli-weapons.com