יוהאן פרידריך אגריקולה
יוהאן פרידריך אגריקולה (בגרמנית: Johann Friedrich Agricola, 4 בינואר 1720 – 2 בדצמבר 1774) היה מלחין, נגן עוגב, זמר, מורה ובעל כתבים בנושאי מוזיקה גרמני. לפעמים כתב תחת שם העט פלביו אניצ'ו אליביריו.
לידה |
4 בינואר 1720 דוביטשן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ![]() |
---|---|
פטירה |
2 בדצמבר 1774 (בגיל 54) ברלין, ממלכת פרוסיה ![]() |
שם במה |
Flavio Anicio Olibrio ![]() |
מוקד פעילות |
דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג ![]() |
זרם |
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק ![]() |
סוגה |
אופרה ![]() |
שפה מועדפת |
גרמנית ![]() |
כלי נגינה |
עוגב ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהיוהאן פרידריך אגריקולה נולד בדוביצ'ן (כיום תורינגיה).
במקביל ללימודי משפטים בלייפציג, למד אגריקולה מוזיקה אצל יוהאן סבסטיאן באך. בשנת 1741 נסע לברלין, שם המשיך בלימודי הלחנה אצל יוהאן יואכים קוונץ.
תוך זמן קצר הוכר כאחד מנגני העוגב המוכשרים ביותר של תקופתו. הצלחת האופרה הקומית שלו, Il Filosofo convinto in amore שבוצעה בפוטסדם ב-1750 הוביל למינוי כמלחין החצר אצל פרידריך הגדול. ב-1759, עם מותו של קרל היינריך גראון, התמנה אגריקולה למנצח התזמורת המלכותית. הוא נשא לאישה את הסופרן האופראית הנודעת בנדטה אמיליה מולטני, נישואים שהיו כנראה למורת רוחו של המלך.
אגריקולה מת בברלין.
יצירותיו
עריכהאגריקולה כתב מספר אופרות איטלקיות, לידר, פרלודים כוראליים, יצירות שונות לכלי מקלדת ומוזיקה כנסייתית, בעיקר אורטוריות וקנטטות. המוניטין שלו נובעים בעיקר מכתביו התאורטיים והביקורתיים בנושאים מוזיקליים. בשנת 1754 כתב מאמר לזכר יוהאן סבסטיאן באך יחד עם בנו, קרל פיליפ עמנואל באך. ה"מבוא לאמנות השירה" Anleitung zur Singekunst שלו משנת 1757 הוא חיבורו של פרנצ'סקו טוזי משנת 1723, "דעות על שירה עתיקה ומודרנית" Opinioni de' cantori antichi e moderni עם הערות רבות ומקיפות של אגריקולה.
קישורים חיצוניים
עריכה- יוהאן פרידריך אגריקולה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
- יוהאן פרידריך אגריקולה, באתר ספוטיפיי
- יוהאן פרידריך אגריקולה, באתר AllMusic (באנגלית)
- יוהאן פרידריך אגריקולה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- יוהאן פרידריך אגריקולה, באתר Discogs (באנגלית)
הערות שוליים
עריכההערך האנגלי נעזר באנציקלופדיה בריטניקה מהדורה 1911 שהיא כיום נחלת הציבור.