יומני הנסיכה
יומני הנסיכה (באנגלית: The Princess Diaries) הוא ספר נעורים שנכתב על ידי הסופרת מג קאבוט והופק לסרט בשנת 2001. הסרט בוים על ידי גארי מרשל לתסריט של ג'ינה וונדקוס. בסרט מככבות: ג'ולי אנדרוז בתפקיד המלכה קלאריס ואן האת'וויי בתפקיד מיה תרמופוליס. הסרט נהפך ללהיט, ושלוש שנים לאחר מכן, יצא סרט ההמשך: "יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים".
![]() | |
כרזת הסרט | |
מבוסס על | ספר באותו שם |
---|---|
בימוי |
גארי מרשל ![]() |
הופק בידי |
ויטני יוסטון דברה מרטין צ'ייס |
תסריט |
ג'ינה וונדקוס ![]() |
עריכה |
ברוס גרין ![]() |
שחקנים ראשיים |
ג'ולי אנדרוז אן האת'וויי |
מוזיקה |
ג'ון דבני ![]() |
צילום |
קרל ולטר לינדנלאוב ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
חברת הפקה |
סרטי וולט דיסני, Brownhouse Productions ![]() |
חברה מפיצה | Buena Vista Pictures |
שיטת הפצה |
הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 3 באוגוסט 2001 |
משך הקרנה |
115 דק' ![]() |
שפת הסרט |
אנגלית ![]() |
סוגה |
קומדיה רומנטית, סרט נעורים, דרמה קומית, סרט ילדים ![]() |
תקציב | 26,000,000$ |
הכנסות | 165,335,153$ |
הכנסות באתר מוג'ו | princessdiaries |
סרט הבא |
יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים ![]() |
אתר רשמי | |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
עלילת הסרט
עריכהמיה תרמופוליס היא נערה לא מתבלטת בת חמש עשרה הלומדת בבית ספר פרטי. הוריה גרושים ואביה נפטר. היא גרה עם אמה, הלן תרמופוליס, והחתול שלה, לואי השמן. מיה היא תלמידה בינונית, חלשה באלגברה וסובלת מפחד במה. מיה אינה פופולרית בקרב בני גילה, אך יש לה שני חברים טובים: לילי מוסקוביץ ואחיה הגדול של לילי, מייקל מוסקוביץ. פעמים רבות, מיה הביעה את התחושה, שהיא בלתי נראית וכי אף אחד לא באמת שם לב אליה.
זמן קצר לפני יום הולדתה ה-16 של מיה, היא שומעת מאמה כי סבתה קלריס, באה לבקרן. מיה פוגשת את סבתה בקונסוליה של ג'נוביה בפעם הראשונה, ומגלה שהיא המלכה. היא מגלה כי אביה היה יורש עצר של ג'נוביה וכעת, לאחר שנפטר, היא יורשת העצר היחידה של ג'נוביה. סבתה, רוצה שמיה תחזור איתה לג'נוביה ותתפוס את מקומה כיורשת העצר. מיה נדהמת לגלות שהיא נסיכה ויוצאת בריצה.
אמה של מיה וסבתה משכנעות אותה להשתתף ב"שיעורי נסיכה" לקראת חשיפתה לממשלת ג'נוביה, תחת פיקוחו של שומר הראש החדש שלה, ג'וזף (המכונה "ג'ו"). היא לומדת נימוסים והליכות ועוברת שינוי חיצוני כדי להיראות יותר נאה ויצוגית בפני ממשלת ג'נוביה.
כמה ימים מאוחר יותר, בעקבות הדלפה, עיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל" מגלה כי מיה היא היורשת של ג'נוביה, מצב שיוצר שינוי מהיר במעמדה החברתי. קלריס מזמינה את מיה לארוחה בהשתתפות בעלי מעמד חשובים במדינה, אך מיה מובכת בפומבי בחוסר הבנה של כללי הטקס. למחרת, מיה מסכימה להופיע בתוכנית הטלוויזיה של לילי, "תשתקו ותקשיבו", ולצפות במופע של הלהקה של מייקל במוצאי שבת. ג'וש, הבחור שבו מיה מאוהבת, מזמין אותה לבוא איתו לחוף בייקר, מסיבת חוף שנתית של בית הספר, והיא מסכימה בהתלהבות. מסיבת החוף מתנהלת טוב בהתחלה, אבל יוצאת משליטה כאשר לתקשורת מתגלה שמיה נמצאת שם. ג'וש מביך את מיה בפומבי כשהוא מנשק אותה מול הצלמים. זה גורם לטירוף בין אמצעי התקשורת ולתגובה כועסת של קלריס. ג'ו, שומר ראשה של מיה, מעיר לאחר מכן לקלריס שעליה לזכור שלמרות שמיה היא נסיכה ויורשת העצר, היא עדיין נכדתה. כדי לשחזר את הידידות שלה עם לילי ומייקל, מיה מזמינה אותם לנשף יום העצמאות של ג'נוביה, שם היא חייבת לגלות אם היא רוצה או לא רוצה לקבל את חובותיה כנסיכה. עקב הפחד שלה מדיבור בפני קהל, מתכוונת מיה בתחילה לברוח לקולורדו כדי להימנע מלנאום בטקס הכתרתה כיורשת העצר. לפני כן היאפותחת את המתנה שקיבלה מסבתה, "יומן נסיכה" כמתנת יום ההולדת ה-16, ובו היא מוצאת מכתב מאביה, שנכתב לפני מותו. לאחר שקראה את המכתב, מיה משנה את דעתה ועושה את דרכה לנשף אך המכונת שלה מתקלקלת ונותרת לבדה בסערה. שומר הראש שלה מגיע לחפש אותה ומביא אותה למסיבת העיתונאים. עם הגעתה, מיה מכריזה על החלטתה לקבל את תפקיד יורשת העצר. לאחר מכן, היא ומייקל יוצאים לגן ומתנשקים באופן ה"מושלם" עליו מיה חלמה. קלריס וג'ו גם יוצאים מחוץ לקונסוליה, משלבים ידיים. הסצנה האחרונה, מראה את מיה טסה לג'נוביה עם סבתה ואמה, ועם החתול שלה. היא גם מביאה את לילי ומייקל בחופשת הקיץ. כאשר מיה מסיימת לכתוב ביומנה, היא מביטה למטה אל הקרקע מן החלון של המטוס, ורואה את הארמון של ג'נוביה.
צוות שחקנים
עריכה- ג'ולי אנדרוז - המלכה קלריס רנלדי
- אן האת'וויי - מיה תרמופוליס
- הקטור אליזונדו - ג'ו
- הת'ר מטרזו - לילי מוסקוביץ
- מנדי מור - לאנה ויינברגר
- קרוליין גודול - הלן תרמופוליס
- רוברט שוורצמן - מייקל מוסקוביץ
- אריק וון דטן - ג'וש בריאנט
- שון או'בריאן - פטריק אוקונל
- סנדרה או - סגנית המנהל גופטה
- קת'לין מרשל - שרלוט
- פטריק פלוגר - ג'רמיה הארט
הספר
עריכההספר עליו מבוססים הסרטים נכתב בתור יומנה של מיה תרמופוליס, בו היא מספרת על עלילותיה בהומור רב ובכישרון כתיבה יוצא דופן. מדובר על סדרת ספרים המיועדת לגיל הנעורים. הסדרה כתובה בגוף ראשון. אין בספר נקודות מבט של דמויות אחרות, אם כי קיימים בו חלקים בהם מיה מתכתבת (על גבי היומן) עם חברותיה בשיעורים וכדומה.
כל עשרת הספרים מסדרת "יומני הנסיכה" ראו אור בגרסה עברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד:
- יומני הנסיכה (2000)
- יומני הנסיכה - הנסיכה באור הזרקורים (2001)
- יומני הנסיכה - הנסיכה מאוהבת (2002)
- יומני הנסיכה - הנסיכה מתגעגעת (2003)
- יומני הנסיכה - הנסיכה בוורוד (2004)
- יומני הנסיכה - הנסיכה מתאמנת (2005)
- יומני הנסיכה - נסיכת המסיבות (2006)
- יומני הנסיכה - נסיכה על הסף (2007)
- יומני הנסיכה - הנסיכה מיה (2007)
- יומני הנסיכה - נסיכה לנצח (2009)
בשנת 2015, שש שנים לאחר יציאתו לאור של הספר העשירי, פורסם ספר נוסף בשם "יומני הנסיכה - חתונה מלכותית" המתרחש שמונה שנים לאחר סיום עלילת הספר העשירי. בנוסף, פורסמו ספרים קצרים נוספים במהלך השנים, שלא תורגמו לעברית. ביניהם, "יומני הנסיכה, כרך 4 וחצי: פרויקט הנסיכה" (פורסם ב-2003) ו"יומני הנסיכה, כרך 6 וחצי: הנסיכה נוכחת" (יצא לאור בשנת 2005).
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של יומני הנסיכה
- "יומני הנסיכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", באתר נטפליקס
- "יומני הנסיכה", באתר AllMovie (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", באתר Metacritic (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", באתר אידיבי
- "יומני הנסיכה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
- "יומני הנסיכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- מג קאבוט - הספר