מוצב ברוש
מוצב ברוש היה מוצב הממוקם בצפון רצועת הביטחון בדרום לבנון שהיה ממוקם כ־4.5 קילומטרים מצפון־מזרח לעיר נבטייה.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/31/Brosh_military_base_sounth_lebanon.jpg/300px-Brosh_military_base_sounth_lebanon.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Brosh_military_base_sounth_lebanon_1998.jpg/300px-Brosh_military_base_sounth_lebanon_1998.jpg)
מוצב ברוש היה הצפוני שבמוצבי צד"ל, על גבעה למרגלות רכס ג'בל רפיע (Jabal er Rafiaa) עליו יושב מצפון הכפר סוג'וד (ער'). למוצב הייתה חשיבות אסטרטגית שכן חלש על הפתחה שמצפון מזרח אליו - בין רכס עלי טאהר לרכס של סוג'וד, וצפה בעין על הכפר ערבסאלים וכן על העמק שמצפון למוצב, שבו שוכנים הכפרים: א-לואייזה (ער'), מליח (אנ') וג'ר'גוע (אנ') (כולם כפרים שזוהו עם פעילות של החזבאללה).
במוצב הייתה מוצבת מחלקת חי"ר של צה"ל אך גם כוחות צד"ל. באופן שוטף היה המוצב מאויש במחלקה מגדוד 90 (דמשקיה) של צד"ל. לאנשי צד"ל היו שני נגמ"שים במוצב. היו תקופות שצה"ל לא אייש את המוצב כיוון שהמוצב בהגדרתו היה מוצב צד"ל.
איוש המוצב בכוחות השונים התבצע על פי התראות מודיעיניות ומבצעים מתוכננים של צה"ל. במוצב היה כוח שריון אשר כלל טנק אחד ולעיתים שני טנקים, שאחד מהם שימש כחיפוי אחורי. כמו כן הוצבה במוצב מערכת תותחי M61 וולקן שהופעלה כסיוע על ידי מערך הנ"מ של חיל האוויר אל מטרות קרקעיות וסייעה רבות.
ב-23 בינואר 1993 כוח שיצא ממוצב עישייה ושימש ככוח אבטחה לכוח אחר שסרק את מורדות ג'בל רפיע, התמקם במוצב ברוש. ביציאתו מהמוצב לחבירה עם הכוח הסורק נפגע ממטען צד בסמוך למוצב. מהמטען, שהופעל בשלט רחוק, נפגע הנגמ"ש הראשון בשיירה, ובאירוע נהרגו סמל חי קלומיטי וסמל אמיר שייך, ונפצע מפקד המחלקה לביא זמיר, שלושתם מפלוגה רובאית א' מגדוד שחם בחטיבת הנח"ל.[1]
ב־23 בדצמבר 1994 היה ניסיון לכבוש את המוצב. באירוע נהרגו נתי רוזנטל מפלוגת עורב גולני וגיא סודאי מיחידת תצ"מ 5707. עוד שבעה חיילי גולני נפצעו.
ראו גם
עריכהלקריאה נוספת
עריכה- משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
קישורים חיצוניים
עריכה- מוצב ברוש, באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"
הערות שוליים
עריכה- ^ לביא זמיר, מפקדם של אמיר וחי, אמיר שייך וחי קלומיטי ז"ל: מאז הרגע הארור ההוא, באתר ynet, 13 באפריל 2013