מירי חנוך
מירי חנוך (נולדה ב-17 בנובמבר 1966) היא עיתונאית, סופרת ותסריטאית ישראלית.
לידה |
17 בנובמבר 1966 (בת 57) ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
בן או בת זוג |
אייל שני (2005–?) ![]() |
צאצאים |
ליה פילוסוף ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהשירתה בצה"ל ככתבת בבִטאון חיל האוויר, החלה ללמוד בבית צבי אך עזבה באמצע. כתבה ב"דבר" וב"על המשמר", ערכה את עמודי התרבות במקומון "תל אביב" וחיברה תסריטים לתוכניות טלוויזיה. הייתה נשואה לחבר להקת תיסלם צוף פילוסוף, ולשניים שתי בנות, אחת מהן היא השחקנית ליה פילוסוף. בשנת 2005 נישאה לשף אייל שני, ולהם בת אחת.[1] כיום היא מלמדת כתיבה בפקולטה לתקשורת במכללה למנהל.
בשנת 2003 הוציאה את הספר "להורים שלום" (הוצאת כתר) שהיה אוסף של טורים שהתפרסמו בין השנים 1999–2000 בעיתון "עכבר העיר". הספר עוסק בחוויות הלידה וההורות.
משנת 2005 ועד 2009 כתבה את טור האוכל של "הארץ" יחד עם בעלה השף אייל שני.
בשנת 2008 השתתפה חנוך בסרט הדוקומנטרי "פיצה באושוויץ" בהפקתה של אסנת טרבלסי, בו יצאה עם אביה ניצול השואה דני חנוך, ואחיה, שגי חנוך, למסע שורשים בפולין. הסרט הוקרן בערוץ 8 ביום השואה 2009.
במהלך 2009 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "מחוברות", ששודרה בערוץ HOT3 במהלך החודשים יולי-אוגוסט 2009. ב-2010 הנחתה את התוכנית "דיבור חדיש" בערוץ 8 לצד אסף הראל.
בשנת 2010 יצא לאור ספרה "מה כל כך מצחיק בפאני" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן.
בשנת 2014 עלתה בקאמרי ההצגה "דג מוסר" שכתבה חנוך, אך נחלה כישלון וספגה ביקורות קשות[2][3][4].
קישורים חיצוניים
עריכה- מירי חנוך, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
- מירי חנוך, מירי חנוך | אלפרד והעיר הגדולה, באתר הארץ, 24 באפריל 2009
- פיצה באושוויץ, טרבלסי הפקות
- פיצה באושוויץ, הסרט המלא, ynet
- אודות מירי חנוך במחוברות, ynet
- קטע בהשתתפות מירי חנוך מהסדרה מחוברות, סרטון באתר יוטיוב
- יונתן יבין, דרך אם, באתר הארץ, 11 ביולי 2003
- יוני בינרט, ערב חדש, באתר nrg, 14 בינואר 2010
- נועה לימונה, "מה כל כך מצחיק בפאני" מאת מירי חנוך, מצחיקונת, באתר הארץ, 14 באפריל 2010
- יאיר נתיב, "השואה דפקה את המשפחה שלי עד העצם האחרונה", באתר מאקו, 4 באפריל 2013
- מירי חנוך בוחרת חמישה מקומות אהובים בירושלים באתר חמש יחידות, אוקטובר 2015
הערות שוליים
עריכה- ^ מלי זיידמן, ארוחה זוגית: מירי חנוך ואייל שני מדברים אהבה, באתר nrg, 6 באפריל 2010
- ^ ניר סלונים, "דג מוסר": זה לא כל כך נעים לראות קומדיה לא מצחיקה, באתר מאקו, 9 באפריל 2014
- ^ מאיה נחום שחל, ביקורת הצגה: "דג מוסר", תיאטרון הקאמרי, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2014
- ^ מיכאל הנדלזלץ, "דג מוסר": דוחה, עלוב, עצוב, באתר הארץ, 2 במאי 2014