ממלכת לוב
ממלכת לוב (בערבית: المملكة الليبية), הייתה ממלכה שהתקיימה בלוב, מההכרזה על העצמאות בשנת 1951 ועד ההפיכה בשנת 1969.
| |||
![]() | |||
ממשל | |||
---|---|---|---|
משטר | מונרכיה פדרלית | ||
שפה נפוצה |
ערבית ברברית איטלקית | ||
עיר בירה |
טריפולי בנגזי אל-ביידא | ||
גאוגרפיה | |||
יבשת | אפריקה | ||
היסטוריה | |||
הקמה | הכרזה על עצמאות מאיטליה על שטחי לוב שבשליטת בריטניה וצרפת שלאחר מלחמת העולם השנייה | ||
תאריך | 1951 | ||
פירוק | ההפיכה בלוב, 1969 | ||
תאריך | 1969 | ||
ישות קודמת |
![]() ![]() ![]() | ||
ישות יורשת |
![]() | ||
שליטים בולטים | אידריס הראשון | ||
שטח בעבר | 1,759,530 קמ"ר (נכון ל־1954) | ||
אוכלוסייה בעבר | 1,091,830 (נכון ל־1954) | ||
כלכלה | |||
מטבע | לירה מצרית |
היסטוריה
עריכהב-21 בנובמבר 1949 קיבלה העצרת הכללית של האומות המאוחדות החלטה להעניק עצמאות ללוב עד ל-1 בינואר 1952. אידריס, שהוכרז בהמשך כמלך לוב, ייצג אותה במשא ומתן עם האו"ם. ב-24 בדצמבר 1951, לוב הכריזה על עצמאותה כהממלכה המאוחדת של לוב, מונרכיה חוקתית ותורשתית תחת המלך אידריס, המלך היחיד של לוב. כאשר הכריזה לוב על עצמאותה, היא הייתה אחת המושבות האירופיות הראשונות באפריקה שהשיגו עצמאות מדינית.
באותה שנה נחקקה החוקה הלובית הראשונה. האספה הלאומית ניסחה את החוקה וקבלה אותה בעיר בנגאזי ביום ראשון, ה-6 במוחרם, 1371 לשנה המוסלמית (ה-7 באוקטובר 1951). נשיא האספה הלאומית מוחמד אבולאסעד אל-עלים ושני סגניו עומר פאיק שוניב ואבו בכר אחמד אבו בכר הגישו את החוקה למלך אידריס והחוקה פורסמה ברשומות לוב.[1]
עם גילוין של עתודות נפט רבות בלוב ב-1959, וההכנסות העצומות שהגיעו בעקבות מכירתו, הפכה לוב, אחת המדינות העניות בעולם, למדינה עשירה מאוד. על אף שמכירות הנפט שיפרו את כלכלתה של לוב, התעורר כעס בציבור כלפי המלך ושאר אנשי הממשל, מכיוון שרוב ההכנסות הגיעו לידי אותה אליטה ששלטה במדינה.
צבא וכוח אכיפה
עריכהעם הקמת הממלכה של לוב ב-1952, היוו ותיקי הלוחמים של צבא סנוסי שקודם לכן היה לתנועת המתנגדים לשלטון האיטלקי את הגרעין לצבא המלכותי של לוב, שפעל תחת הדרכה וסיוע בריטי, ובהמשך גם סיועה אמריקאי.
תחילה צבא זה תפקדה כצבא פדרלי מצומצם עם כוח אדם של 1,835 איש בעוד מלך לוב אידריס וממשלתו הסתמכו על המשטרה לביטחון הפנים שמנתה כ-5,000 עד 6,000 אנשים וחולקה לפי מחוזות עם סמכויות נרחבות. אם זאת בהמשך מספר כוח אדם של הצבא גדל המלצת יועצים שנשלחו מטעם בריטניה וארצות הברית. [2]
חיל האוויר וצי
עריכהעם הקמת הצבא הגיעו לידיו גם גם מטוסי תובלה מסוג דקוטה ומטוסי אימון מסוג T-33 שוטינג סטאר. בהמשך נחתם הסכם מול ארצות הברית לרכישת עשרה מטוסי קרב מסוג F-5 יחד עם הקמת מתחם הכשרה אמריקאי בלוב.[3] וחיל הים שמנה בתחילה רק שני שולטת מוקשים בריטיות שהיה לעיקר הכוח הימי הלוחם.
ההפיכה בשנת 1969
עריכהב-1 בספטמבר 1969, קבוצה קטנה של קציני צבא בהנהגת רב-סרן בן 26 בשם מועמר קדאפי, ביצעה הפיכה בלוב, הדיחה את אידריס הראשון, מלך לוב בזמן שזה שעה מחוץ למדינה, והגלה אותו למצרים. המשטר החדש ביטל את המונרכיה והכריז על הקמתה של הרפובליקה הערבית הלובית. מאז ועד ההתקוממות בלוב (2011), שלט במדינה מועמר קדאפי כרודן דיקטטורי.
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ כרונולוגיה של אירועים ומסמכים בינלאומיים, המכון המלכותי לעניינים בינלאומיים. כרך 7, מספר 8 (5-18 אפריל 1951), עמודים 213-244.
- ^ Foreign Relations of the United States, 1955–1957, Africa, Volume XVIII - Office of the Historian, history.state.gov
- ^ חיל האוויר של לוב