מרוץ בכיסאות גלגלים
מרוץ בכיסאות גלגלים הוא ספורט נכים פאראלימפי (אנ') לנכים ואנשים המוגבלים פיזית. מרוץ כיסאות גלגלים מבחינת חוקים הוא זהה לתחרויות ריצה אלא שהוא מבוצע תוך כדי ישיבה על כיסא גלגלים. כיסאות הגלגלים המשמשים לתחרויות אלה עוצבו במיוחד עבור ספורט זה, ובנויים כך שניתן להגיע איתם למהירות של למעלה מ-30 קמ"ש.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/1d/141100_-_Athletics_wheelchair_racing_racers_from_above_2_-_3b_-_2000_Sydney_race_photo.jpg/220px-141100_-_Athletics_wheelchair_racing_racers_from_above_2_-_3b_-_2000_Sydney_race_photo.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Wheelchair_racing_Parapan_American_2007-cropped.jpg/250px-Wheelchair_racing_Parapan_American_2007-cropped.jpg)
היסטוריה
עריכהספורט זה החל כאשר מלחמות העולם, ששינו את פני החברה המערבית בדרכים רבות, השפיעו באופן משמעותי על השקפת החברה ועל היחס שלה לאנשים עם מוגבלות. לפני המלחמות, אנשים עם מוגבלות נחשבו כנטל על החברה. מאחר ששורדי מלחמה רבים חזרו הביתה עם ליקויים גופניים וצרכים פסיכולוגיים, היה צורך להקים תוכניות חדשות שיעזרו להם לחזור חזרה לחברה. לזכותה של הממשלה הבריטית ייאמר כי היא הראשונה שהכירה בצרכים אלה על ידי פתיחת מרכז לנפגעי עמוד השדרה בבית החולים סטוק מנדוויל באיילסברי, אנגליה, בשנת 1944. סר לודוויג גוטמן, היה זה שלמעשה פיתח את ספורט המרוץ בכיסאות גלגלים, על מנת לספק את הצורך הספורטיבי למטופליו. בהנחייתו של גוטמן נערכו "משחקי הסטוק מנדוויל" הראשונים למשותקים בשנת 1948. בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים התפשט הספורט ברחבי אירופה ובארצות הברית. במהלך תקופה זו צצו ברחבי אירופה תחרויות ואירועי ספורט נוספים עבור אנשים בכיסאות גלגלים. בשנת 1952 אורגנה התחרות הבינלאומית הראשונה לספורטאים בכיסאות גלגלים בין נבחרת בריטניה לנבחרת הולנד. 130 ספורטאים עם חבלות בעמוד השדרה התמודדו בשישה ענפי ספורט. כדי לכבד את הערך החברתי והאנושי הנגזר מתנועת הספורט בכיסאות גלגלים, הוועדה האולימפית הבינלאומית (IOC) הכירה בעבודתו של גוטמן בשנת 1956 והעניקה למשחקי סטוק מנדוויל את גביע סר תומאס פירנלי על הישג ראוי לשירות התנועה האולימפית. מאז תחילת מרוצי כיסאות הגלגלים של סטוק מנדוויל התרחבו תוספי ספורט רבים כמו ירי בחץ קשת על כיסא גלגלים, טניס שולחן, פיינטבול, זריקת כידון ומקצועות נוספים. בשנות השישים החל להופיע גם כדורסל בכיסאות גלגלים והרמת משקולות לנכים. בשנת 1960 הוקמה הפדרציה הבינלאומית לספורט בכיסאות גלגלים של סטוק מנדוויל (ISMWSF) כדי לאפשר את כל התחרויות הבינלאומיות עבור אנשים עם פגיעות בעמוד השדרה. בשנות השישים המאוחרות הורחבו תחרויות הספורט הבינלאומיות וכללו קבוצות מוגבלות אחרות שלא היו זכאיות לאליפות העולם. בנוסף, ארגון הספורט הבינלאומי לנכים (ISOD) הוקם רשמית בפריס בשנת 1964, במטרה לספק הזדמנויות ספורט בינלאומיות לעיוורים ולאנשים עם מוגבלות מוטורית אחרת.
אפיון
עריכההמרחקים המבוצעים במרוצי כיסאות גלגלים כוללים מרחקי ספרינט של 100 מ', 200 מ' ו -400 מ', מרחקים בינוניים של 800 מ' ו 1500 מ', מרחקים ארוכים של 5000 מ' ו -10,000 מ' ומרוצי שליחים של 4 × 100 מ' ו -4 × 400 מ'. ישנו גם מרתון על כיסא גלגלים. ספורטאים שנמצאים בכיסא גלגלים יכולים להשתתף גם באירועי שטח; אלה כוללים פיינטבול, הטלת כידון וזריקת דיסקוס. ישנם גם אירועים משולבים כמו פנטאתלון, בו הספורטאי משתתף במרוצי מסלול שטח וכביש, ותחרויות קפיצה וזריקה, תלוי במוגבלות של הספורטאים.