סאל מינאו
סלבטורה "סאל" מינאו, ג'וניור (באנגלית: Salvatore "Sal" Mineo, Jr; 10 בינואר 1939 – 12 בפברואר 1976) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ומועמד לשני פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "מרד הנעורים" ו"אקסודוס".
![]() | |
סאל מינאו | |
לידה |
10 בינואר 1939 הברונקס שבניו יורק שבארצות הברית |
---|---|
נרצח |
12 בפברואר 1976 (בגיל 37) מערב הוליווד שבקליפורניה שבארצות הברית |
מקום קבורה |
בית הקברות גייט אוף הייבן ![]() |
שם לידה |
Salvatore Mineo ![]() |
סוגה מועדפת |
מוזיקת פופ ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
תקופת הפעילות |
מ-1951 ![]() |
מקום לימודים | |
פרסים והוקרה | פרס גלובוס הזהב |
http://www.salmineo.com/ | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהמינאו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק, אמו ג'וזפין הייתה אמריקאית ואביו סלבטורה מינאו, האב, היה איטלקי. כילד נרשם מינאו לשיעורי ריקוד ומשחק והופיע במחזה של טנסי ויליאמס "השושנה המקועקעת". הוא החל את דרכו בתוכנית הטלוויזיה "Jukebox Jury", ואת הופעתיו הקולנועיות הראשונות עשה בסרטים "שישה גשרים לעבור" ו"מלחמתו הפרטית של מייג'ור בנסון".
קריירה
עריכהמינאו פרץ לתודעה בשנת 1955 בדרמה "מרד הנעורים" בה שיחק בתפקיד המתבגר הרגיש ג'ון "פלטו" קרופורד. מינאו קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו. הופעתו זיכתה אותו באהדת הקהל ובמעריצות רבות. בהמשך דרכו ככוכב קולנוע השתתף מינאו בדרמות "ענק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אנחל אוברגון, "מישהו שם למעלה אוהב אותי" של רוברט וייז, בקומדיה הצבאית "רומן פרטי" בתפקיד גיבור העלילה לואיג'י מרסי ובסרטו של דון סיגל "פשע ברחובות".
מינאו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר בשנת 1960 על תפקידו בדרמה "אקסודוס" בתור ניצול השואה דב לנדאו. מינאו השתתף גם בסרט המלחמה המצליח "היום הארוך ביותר" בתפקיד טוראי מרטיני ובמערבון של ג'ון פורד "סתיו צ'ייני" בתפקיד האינדיאני חולצה אדומה.[1] ב-1968 הופיע בסרט האסונות "מזרחית ליאווה.
את תפקידיו האחרונים עשה מינאו בסרטים "הבריחה מכוכב הקופים" בתור השימפנזה ד"ר מילו ו"מזרחית ליאווה".
חיים אישיים
עריכהיציאה מהארון
עריכהמינאו היה לכוכב הקולנוע הראשון אשר הצהיר בתקשורת על נטיותיו ההומוסקסואליות, לקראת סוף שנות ה-60.
רצח
עריכהב-12 בפברואר 1976, לאחר שחזר מצילומים שערך בלוס אנג'לס, נרצח מינאו בדקירת סכין בלבו במערב הוליווד. לאחר חקירה ארוכה שנערכה נעצר החשוד ברצח, ליונל ריי ויליאמס, ובשנת 1979 הורשע בעוון הרצח ובעוון עבירות שוד ונשלח ל-57 שנות מאסר בפועל.
מינאו היה בן 37 במותו. הוא נקבר ב"בית הקברות שער גן עדן" שבכפר הות'ורן, ניו יורק.
פילמוגרפיה נבחרת
עריכה- שישה גשרים לעבור (1955)
- מלחמתו הפרטית של מייג'ור בנסון (1955)
- מרד הנעורים (1955)
- פשע ברחובות (1956)
- מישהו שם למעלה אוהב אותי (1956)
- ענק (1956)
- טונקה (1958)
- רומן פרטי (1959)
- סיפורו של ג'ין קרופה (1959)[2]
- אקסודוס (1960)
- הבריחה מזחריאן (1962)
- היום הארוך ביותר (1962)
- סתיו צ'ייני (1964)
- זר במנוסה (1967)
- מזרחית ליאווה (1968)
- הבריחה מכוכב הקופים (1971)
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של סאל מינאו
- סאל מינאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- סאל מינאו, באתר AllMovie (באנגלית)
- סאל מינאו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- סאל מינאו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- סאל מינאו, באתר Yandex.Music (ברוסית)
- סאל מינאו, באתר Discogs (באנגלית)
- סאל מינאו, באתר Songkick (באנגלית)
- סאל מינאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ בישראל הופץ הסרט תחת השם "הקרב הגורלי", עזריה רפפורט, מסע לילה ארוך - אל תוך הלילה, מעריב, 1 ביולי 1965
- ^ בישראל הופץ תחת השם "תופים ולבבות"