סרמד
יש לערוך ערך זה. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים. | |
סרמד קשאני (1590–1661), ידוע גם כמוחמד סעיד (בפרסית: سرمد), היה מיסטיקן פרסי מהמאה ה-17, משורר, וקדוש דתי בהודו, ממוצא יהודי וארמני.[1]
לידה |
1590? רמת ארמניה, ארמניה ![]() |
---|---|
הוצאה להורג |
1661 (בגיל 71 בערך) דלהי הישנה, הודו ![]() |
מדינה |
איראן ![]() |
מקום קבורה |
מרכז דלהי ![]() |
מקום מגורים |
דלהי, היידראבאד, לאהור, טהאטה ![]() |
השקפה דתית |
יהדות ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהסרמד היגר להודו יחד עם משפחתו היהודית, אשר עסקה במסחר והייתה דוברת השפה פרסית. הוא עזב את אשתו, ויתר על יהדותו והתאסלם, ולאחר מכן המיר את דתו להינדואיזם, שגם אותה זנח לבסוף. סרמד נודע בהערכה ובלעג מעורבים בהם התייחס לדתות הגדולות של זמנו. הוא כתב שירה דתית בערבית ובפרסית בצורה השירית המרובעת. תפקידו כסוחר הקנה לו שליטה בשפות הערבית והפרסית.
לקראת סוף המסע התאהב סרמד בנער בן 14, הינדואי. אהבתו הובילה לשינוי תודעתי קיצוני אשר גרם לו לוותר על הונו ורכושו, ולא לחשוש משום מוסכמה חברתית. הוא הסתובב ברחובות ובחצר הממלכה כפאקיר כשהוא עירום לחלוטין.
במהלך חייו תרגם סרמד את התורה לפרסית.
הוא הגדיר את עצמו כ"סופי, כומר קתולי, נזיר בודהיסטי, רב יהודי, כופר ומוסלמי". השתייכותו הדתית נותרה שנויה במחלוקת מצד יהודים, מוסלמים וההינדואים.
הוא הוצא להורג על ידי אורנגזב באשמת כפירה.
קברו בחלק הישן של העיר דלהי או דלהי הישנה, הוא מקום עלייה לרגל.
לאחר צאת ספרה "ציפור בעיר הקודש" בשנת 2019 שעסק בסרמד, בשנת 2020 הסופרת הישראלית דליה כהן-קנוהל, התחילה צילומים ראשוניים לסרט תיעודי עלילתי על סרמד וליהקה לתפקיד סרמד את השחקן הישראלי אליעז ראובן-דנדקר ושוחרר קדימון לסרט, הפרויקט כולו נגנז בשל התפרצות מגפת הקורונה והקפאת המימון לסרט.
לקריאה נוספת
עריכה- דליה כהן-קנוהל, ציפור בעיר קדושה, הוצאת גמא, 2019
קישורים חיצוניים
עריכה- אחיה ענזי, השיל את הגשמיות, מקור ראשון, מוסף "שבת", 17 בדצמבר 2011