עיר האלוהים
הערך נמצא בשלבי עבודה: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה, אתם מתבקשים שלא לערוך את הערך בטרם תוסר ההודעה הזו, אלא אם כן תיאמתם זאת עם מניח התבנית. | |
[על אודות] עיר האלוהים (בלטינית De Civitate Dei, ידוע גם בשם De Civitate Dei contra Paganos: [על אודות] עיר האלוהים כנגד עובדי האלילים) הוא ספר שנכתב בלטינית על ידי אוגוסטינוס בתחילת המאה ה-5. הספר עוסק בנושאים הקשורים באלוהים, במרטיריות, ביהודים ובפילוסופים נוצריים אחרים.
![]() | |
עמוד השער לעיר האלוהים, עותק משנת 1470. | |
versus Sibyllae ![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
מאת |
אוגוסטינוס ![]() |
שפת המקור |
לטינית ![]() |
נושא |
פילוסופיה נוצרית ![]() |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/8/8a/Augustinus_-_De_civitate_Dei%2C_circa_1483_-_434232_a1r.jpg/220px-Augustinus_-_De_civitate_Dei%2C_circa_1483_-_434232_a1r.jpg)
אוגוסטינוס כתב את מסתו על מנת להסביר את מערכת היחסים של הנצרות עם דתות ופילוסופיות מתחרות, ועם הממשל הרומי, בו השתלבה הנצרות במידה הולכת וגוברת. המסה נכתבה מעט לאחר שרומא נבזזה בידי הויזיגוטים בשנת 410. אירוע זה הותיר את רישומו על הרומאים ורבים ראו בו עונש על זניחתם את דתם האלילית. זהו הקשר החלטתו של אוגוסטינוס להציע את נחמת הנצרות, בכותבו כי עיר האלוהים תנצח בסופו של דבר, באופן סמלי. אוגוסטינוס הפנה את המבט השמימה, לכיוון גן העדן, מוטיב חוזר ביצירות נוצריות מתקופת שלהי העת העתיקה וחידוש מהפכני לאחר מילניום של התמקדות פגאנית בעניינים ארציים.
על אף כינונה של הנצרות כדתה הרשמית של האימפריה הרומית, אוגוסטינוס הפיץ מסר רוחני יותר מאשר פוליטי. על הנצרות, כך טען, להתעסק בירושלים האלוהית והמיסטית ולא בפוליטיקה הארצית. התאולוגיה שלו תמכה, ואף סייעה, להגדיר את הפרדת הכנסייה מהמדינה, שאפיינה את הפוליטיקה המערב אירופאית במרוצת ימי הביניים ולאחר מכן.
הספר מציג את ההיסטוריה האנושית כקונפליקט בין מה שאוגוסטינוס כינה "עיר האלוהים" לבין "עיר האדם" (קונפליקט שעתיד להסתיים בניצחונה של הראשונה). עיר האלוהים מאופיינת באנשים שוויתרו על עונג ארצי אשר הקדישו את חייהם לקידום ערכים נוצריים. מאידך, עיר האדם מורכבת מאנשים אשר תעו אל מחוץ לעיר האלוהים. שתי הערים אינם מכוונות לייצג מקומות או ארגונים ממשיים, אם כי ברור שאוגוסטינוס חשב כי הכנסייה הנוצרית מהווה את לבה של עיר האלוהים:
חילקתי את המין האנושי לשני סדרים. האחד מכיל את אלו אשר חיים על פי דרך האדם, והאחר את אלו אשר חיים על פי דרכו של האל. כיניתי שני סדרים אלו, בצורה אלגורית, כשתי ערים: כלומר, שתי חברות של אדם. האחת המיועדת לשלטון נצחי עם האל, והאחרת אשר עתידה להתנסות בעונשים נצחיים עם השטן.
— עיר האלוהים, ספר XV, פרק 1
מבנה הספר
עריכההחיבור מחולק לשלושים ושניים פרקים (המכונים ספרים), המשויכים לשני חצאים. חציו הראשון של החיבור (ספרים I-X) מוקדש לדיון אודות הדת והפילוסופיה ברומא. חציו השני של הספר (ספרים XI-XXII) מוקדש לדיון אודות היחס בין עיר האלוהים השמיימית, לעיר הארצית.
- ספרים I–V מוקדשים בעיקרם לביקורת על הדת הפגאנית
- ספר I: ביקורת על עובדי האלילים התולים את נפילתה של רומא, בקבלת הנצרות, זאת בעוד הם ניצלו בזכות העובדה שהתוקפים נמנעו מלהרוג את מי שמצא מקלט בכנסיה. הספר גם מנסה להסביר כיצד ומדוע דברים טובים ורעים קורים לאנשים צדיקים ורשעים כאחד.
- ספר II: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי הסגידה לאלים הפגאניים הביאה את רומא לסבול מהאסון הגדול מכולם, אשר הוא שחיתות מוסרית.
- ספר III: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי האלים הפגאניים לא הגנו על רומא בעבר.
- ספר IV: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי לא האלים הפגאניים הם שהביאו לשגשוג, אלא דווקא אלוהי הנצרות.
- ספר V: בספר זה מתחיך המחבר לתאר את עיקרי הדת הנוצרית, כמו הבחירה החפשית.
קישורים חיצוניים
עריכהטקסט מקוון של עיר האלוהים
עריכה- טקסט מלא (בלטינית) מתוך האתר "The Latin Library"
- עיר האלוהים (באנגלית)
- עיר האלוהים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)