ערכת אונס
ערכת אונס היא חבילה של בדיקות, המשמשות צוותים רפואיים לצורך איסוף ושמירה על ראיות פיזיות בעקבות טענה לתקיפה מינית. הראיות שנאספות מקורבן התקיפה יכולות לסייע לחקירת האונס ונחשבות כראייה קבילה בבית המשפט במקרה שיוחלט להעמיד לדין את התוקף או התוקפים[1].
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Medical_professionals_learn_how_to_use_the_Sexual_Assault_Evidence_Collection_kit_at_Camp_Phoenix_near_Kabul%2C_Afghanistan%2C_Aug._15%2C_2010_100815-A-GY802-017.jpg/220px-Medical_professionals_learn_how_to_use_the_Sexual_Assault_Evidence_Collection_kit_at_Camp_Phoenix_near_Kabul%2C_Afghanistan%2C_Aug._15%2C_2010_100815-A-GY802-017.jpg)
ערכת אונס מורכבת מקופסאות קטנות, לוחיות זכוכית למיקרוסקופ ושקיות ניילון לאיסוף ואחסון ראיות כמו סיבי בגדים, שערות, רוק, דם, זרע ונוזלי גוף.
שלבים
עריכהאיסוף הדגימות הוא תהליך ממושך ופולשני[2] שנמשך בין שעתיים וחצי לחמש שעות.[2][3][4][5] ההליך עשוי להיות כרוך באי נעימות טראומתית עד כדי חווית אונס חוזרת.[6][7]
השלב הראשון באיסוף הדגימות כולל עמידה על נייר והתנערות כדי לאתר שאריות שנשארו על גוף הקורבן לאחר התקיפה כגון שיער, טיפות דם וחלקיקי טקסטיל מבגדי התוקף.[8]
הדגימות שנאספות כוללות זרע, דם, רוק ונוזלי גוף נוספים באמצעות מעבר עם מטוש על גוף הקורבן ובעיקר על המפשעה, פי הטבעת, פה ואיברים שבהם נגע התוקף.[9] הרופאים אוספים גם דגימות מהציפורניים ושיער הראש. במקרים אחדים, ובהסכמת הנפגעת, מבוצעת בדיקת קולפוסקופיה.[10]
בישראל
עריכהבישראל, נמצאות ערכות אונס בחדרים אקוטיים בבתי חולים ומועברות למשטרת ישראל או למכון הלאומי לרפואה משפטית. הדגימות נלקחות בידי רופא משפטי שעבר הכשרה מיוחדת או בהיעדרו בידי רופא נשים או רופא ילדים (במקרה של פגיעה בקטין). בהתאם להחלטת המותקף, נשמרת הדגימה בצורה המקורית במכון הלאומי לרפואה משפטית. במידה ומוגשת תלונה, מופקת במעבדת זיהוי פלילי של המשטרה דגימת DNA.
עד לתיקון החוק בשנת 2022, היו הדגימות נשמרות למשך 3 חודשים בלבד במידה ולא הוגשה תלונה במשטרה.[11] בתיקון לחוק זכויות נפגעי עבירה ממרץ 2022, הוארכה תקופת השמירה על ערכת אונס ל-50 שנה, ונקבעו הוראות נוספות להסדרת נטילת הדגימות.[12]
קישורים חיצוניים
עריכה- ד"ר נורית יכימוביץ-כהן, היבטים בטיפול בנפגעות ובנפגעים של עבירות מין בדגש על איסוף ראיות פורנזיות ושמירתן, הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, 10 בדצמבר 2017
- שירותי מערכת הבריאות לנפגעות ונפגעי פגיעה מינית בשבוע שלאחר הפגיעה, הלובי למלחמה באלימות מינית
הערות שוליים
עריכה- ^ לירון סיני, מדריך לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית, באתר קופת חולים כללית, 29.11.2018
- ^ 1 2 Alter, Charlotte (17 ביולי 2014). "Here's What Happens When You Get a Rape Kit Exam". Time. נבדק ב-22 באפריל 2018.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Parnis, Deborah; Janice, Du Mont (בדצמבר 2002). "Examining the Standardized Application of Rape Kits: An Exploratory Study of Post-Sexual Assault Professional Practices". Health Care for Women International. 23 (8): 846–853. doi:10.1080/07399330290112362. PMID 12487699.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ Ledray, L. (1999). "Sexual Assault Nurse Examiner (SANE) Development and Operation Guide". Washington DC: Office for Victims of Crime, Office of Justice Programs, U.S. Department of Justice.(הקישור אינו פעיל)
- ^ Hess, Amanda (April 7, 2010). "What's In A Rape Kit?". Washington City Paper.
- ^ בארה"ב נדהמו: מאות אלפי ערכות אונס כלל לא נבדקו. וזו היתה רק ההתחלה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2019
- ^ ראו למשל דברי ההסבר בהצעת חוק מרכזי תקיפה מינית ואונס, התשע"ג-2013, הכנסת התשע עשרה
- ^ Baker, Thomas E.; Roberts, James C. (במרץ 2015). Rape (forensics). Salem Press Encyclopedia.
{{cite book}}
: (עזרה) - ^ Ort, Jennifer A. (בספטמבר 2002). "The Sexual Assault Nurse Examiner". The American Journal of Nursing. 102 (9): 24GG–24LL. doi:10.1097/00000446-200209000-00026. JSTOR 3522934.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ Campbell, Rebecca; Feeney, Hannah; Fehler-Cabral, Giannina; Shaw, Jessica; Horsford, Sheena (23 בדצמבר 2015). "The National Problem of Untested Sexual Assault Kits (SAKs): Scope, Causes, and Future Directions for Research, Policy, and Practice". Trauma, Violence, & Abuse. 18 (4): 363–376. doi:10.1177/1524838015622436. PMID 26698602.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ רעות עוזיאל, "במשך שנים המדינה השמידה מאות ערכות", באתר מאקו, 15 ביולי 2021
- ^ הדר גיל-עד, ערכות האונס יישמרו למשך 50 שנה: "השליטה חוזרת לנפגעות", באתר ynet, 10 במרץ 2022