פארגו (סרט)
פארגו (באנגלית: Fargo) הוא סרט קולנוע משנת 1996 מסוגת המתח שנכתב, הופק ובוים על ידי האחים כהן ובכיכובם של ויליאם ה' מייסי, סטיב בושמי ופרנסס מקדורמנד. למרות שבתחילת הסרט מופיעה כתובית כי זהו סיפור אמיתי שהתרחש במינסוטה בשנת 1987, הוא בדוי לחלוטין. האחים כהן טענו כי כוונתם הייתה לכך שהרבה מהאירועים בסרט הם אמיתיים, וחוברו על ידם לעלילה אחת.
![]() | |
בימוי |
ג'ואל כהן, אית'ן כהן ![]() |
---|---|
הופק בידי |
ג'ואל כהן, אית'ן כהן ![]() |
תסריט |
ג'ואל כהן, אית'ן כהן ![]() |
עריכה |
האחים כהן ![]() |
שחקנים ראשיים |
ויליאם ה' מייסי סטיב בושמי פרנסס מקדורמנד פיטר סטורמר |
מוזיקה |
קרטר בורוול ![]() |
צילום |
רוג'ר דיקינס ![]() |
מדינה |
ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ![]() |
חברת הפקה |
PolyGram Filmed Entertainment, Working Title Films ![]() |
חברה מפיצה |
Gramercy Pictures, נטפליקס ![]() |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 8 במרץ 1996 |
משך הקרנה |
98 דק' ![]() |
שפת הסרט |
אנגלית ![]() |
סוגה |
סרט פשע, סרט קומדיה שחורה, נאו-נואר, סרט דרמה, סרט מותחן ![]() |
תקציב | 7,000,000$[1] |
הכנסות | 60,611,975$[1] |
הכנסות באתר מוג'ו | fargo |
פרסים |
|
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
הסרט זכה לשבחי הביקורות והקהל, זיכה את האחים כהן בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ואת מקדורמנד בפרס השחקנית הטובה ביותר וכן היה מועמד לחמישה פרסים נוספים, לסרט הטוב ביותר, הבימוי, שחקן המשנה (ה. מייסי), הצילום והעריכה.
בשנת 2006, צורף אל ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, בשל חשיבותו ההיסטורית והתרבותית.
בהשראת הסרט הופקה סדרת טלוויזיה באותו השם.
עלילה
עריכהג'רי לנדגארד (ויליאם ה. מייסי) הוא סוחר מכוניות כושל ממיניאפוליס, מינסוטה. עקב צרות כלכליות הוא שוכר שני פושעים, קרל שאוולטר (סטיב בושמי) וגייר גרימסוד (פיטר סטורמר) לחטוף את אשתו ג'ין כדי לקבל כופר נפש מחמיו העשיר, וייד גוסטפסון, ומבטיח להם תשלום בגובה מחצית מדמי הכופר. שלא בידיעתם, מתכנן ג'רי לבקש מוייד סכום כסף גבוה יותר, וברווחים לסגור את חובותיו. ההתקשרות בין שני צדדי העסקה נוצרת בידי מכונאי שמכיר ג'רי, אינדיאני בשם שפ "פראודפוט", ואסיר לשעבר. מקום המפגש הוא העיר פארגו שבדקוטה הצפונית, ובסיומה עוזבים השניים במכונית מהחברה של ג'רי, המיועדת להוצאת התוכנית לפועל.
מיד לאחר החטיפה התוכנית משתבשת: במהלך הנסיעה אל מקום מחבואם, בית קיט על שפת אגם, נוסעים השניים דרך העיירה בריינרד. פקח דרכים עוצר את השניים לבדיקת רישיונות, לאחר שלא נמצאו פרטים מזהים על לוחיות הרישוי. לאחר שניסיונו של קרל לשחד את הפקח נכשל, גייר רוצח אותו ועוד שני עדים שחלפו על פניהם בנסיעה.
ראש המשטרה המקומית וההריונית של בריינרד, מארג' גונדרסון (פרנסס מקדורמנד), מתחילה לחקור את הרציחות. עקבות החקירה, בהן עדויות של שתי זונות ששהו ליל קודם לרצח עם החוטפים, תיעוד המכונית ולוחיות הזיהוי שלה בפנקס של הפקח הנרצח, ועדויות לשיחת טלפון שהתנהלה בין החוטפים לשפ, מוליכים אותה אל מיניאפוליס ואל החברה של ג'רי. היא חוקרת את ג'רי לגבי האפשרות שאחד מכלי הרכב שלו שימש את הרוצחים, ואת שפ בגין שותפות לדבר עבירה, אך אינה מצליחה לגבות ראיות מוצקות.
במהלך שהותה בעיר מוזמנת מארג' להיפגש עם חבר עבר מימי תיכון, מייק יאנאגיטה. הוא מספר לה על חברה לספסל הלימודים, מי שהייתה אשתו המנוחה. מארג' חושדת כי מדובר בניסיון לסחיטה רגשית מצידו, ומסיימת את הפגישה בנימוס.
ערב גביית דמי הכופר, יוצא וייד עם הכסף אל נקודת המפגש, ובכך מפר את ההסכם שבין החוטפים וג'רי, שכל שלבי העסקה יתבצעו ביניהם בלבד. בהגיעם וייד וקרל אל נקודת המפגש בראש חניון, מתעמתים השניים וקרל רוצח את וייד ביריה ובורח עם הכסף, פצוע אף הוא מאקדחו של וייד. ג'רי, אשר מגיע באיחור אחר השניים, מוצא את גופתו של חמיו ומחביא אותה בתא המטען של מכוניתו. כאשר קרל מגלה שדמי הכופר גבוהים משציפה, הוא קובר חלק מהכסף בשלג בשולי הדרך בחזרה לבקתה, שם הוא מגלה כי גייר הרג את ג'ין. בין השניים מתפתח עימות ובסיומו רוצח גייר את קרל במכת גרזן.
במהלך התארגנותה בחזרה ממינאפוליס, מספרת מארג' לחברה על המפגש עם מייק ופרטיו, ולהפתעתה מגלה כי מי שלכאורה היא אשתו המנוחה עודנה חייה וקיימת, וכי למייק קיים צו הרחקה ממנה. גילוי השקר מעורר את חושיה לגבי פרטי החקירה והיא חוזרת לתחקר בשנית ובתקיפות יתרה את ג'רי לגבי המכונית החסרה, אך הוא יוצא בזעם ממשרדו ובורח מהחקירה.
מארג' מגייסת את שאר הכוחות לאיתורו של ג'רי ויוצאת לסרוק את האזור, ובהגיעה אל האגם, היא מזהה את הרכב החשוד חונה בסמוך לבית הקיט. היא מסתננת אל שטח הבית, ומוצאת בחצר את גייר טוחן את שאריות גופתו של קרל במגרסת עצים. בניסיונו לברוח היא יורה ברגלו ועוצרת אותו. ג'רי עצמו נעצר במלון דרכים בדקוטה הצפונית.
צוות השחקנים הראשי
עריכה- פרנסס מקדורמנד - מארג' גונדרסון
- ויליאם ה. מייסי - ג'רי לנדגארד
- סטיב בושמי - קרל שאוולטר
- הרווי פרזנל (אנ') - וייד גוסטפסון
- פיטר סטורמר - גייר גרימסוד
- כריסטין רודרוד (אנ') - ג'ין לנדגארד
- טוני דנמאן (אנ') - סקוטי לנדגארד
- סטיב ריוויס (אנ') - שפ פראודפוט
- לארי ברנדנבורג (אנ') - סטן גרוסמן
- ג'ון קרול לינץ' - נורם גונדרסון
- סטיב פארק (אנ') - מייק יאנאגיטה
הפקה
עריכההסרט צולם בתחילת 1995, בעיקר באזור מיניאפוליס-סיינט פול ובדקוטה הצפונית. כמויות השלג שירדו באותו החורף היו נמוכות באופן חריג; סצינות חוץ שבהם נדרש נוף מושלג צולמו באזורים הצפוניים של מינסוטה ודקוטה הצפונית.
פסקול הסרט נכתב על ידי קרטר בורוול, שעבד עם האחים כהן על רוב סרטיהם.
הסרט ידוע בתיאור האותנטי שלו של המבטא באזור מינסוטה, בשימוש בביטויים מקובלים באזור, וכן בתיאור של תרבות הדיבור הידוע בשם "Minnesota nice" (בתרגום חופשי: הנחמדות של מינסוטה).
פרסים והוקרה
עריכההסרט זכה לשבחי הביקורת והקהל, וזכה בפרסים רבים, ביניהם:
- הסרט השתתף בפסטיבל קאן ב-1996, שם היה מועמד לפרס דקל הזהב, וג'ואל כהן זכה בפרס לבמאי הטוב ביותר.
- בטקס פרסי האוסקר לשנת 1996, פרנסס מקדורמנד זכתה בפרס לשחקנית הטובה ביותר, והאחים כהן זכו פרס לתסריט המקורי הטוב ביותר. בנוסף, הסרט היה מועמד לחמישה פרסים נוספים: לסרט הטוב ביותר, הבימוי, שחקן המשנה, הצילום והעריכה.
- ג'ואל כהן זכה בפרס באפט"א לקולנוע לבמאי הטוב ביותר, והיה מועמד ל-6 פרסים נוספים.
- הסרט זכה בשלושה פרסי סטלייט לסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (ג'ואל כהן) והשחקנית הטובה ביותר (פרנסס מקדורמנד), והיה מועמד ל-4 פרסים נוספים.
- הסרט זכה ב-6 פרסי אינדפנדנט ספיריט, בכל הקטגוריות בהן היה מועמד: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (ג'ואל כהן), השחקן הטוב ביותר (ויליאם ה. מייסי), השחקנית הטובה ביותר (פרנסס מקדורמנד), התסריט הטוב ביותר (האחים כהן), והצילום הטוב ביותר (רוג'ר דיקינס).
- הסרט זכה בפרס סאטורן לסרט הפעולה/הרפתקה/מותחן הטוב ביותר, והיה מועמד לשני פרסים נוספים.
- פרנסס מקדורמנד זכתה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע, וויליאם ה. מייסי היה מועמד לפרס לשחקן הטוב ביותר.
- האחים כהן זכו בפרס גילדת הכותבים של אמריקה לתסריט הטוב ביותר.
- ב-1998 דורג הסרט במקום ה-84 ברשימת מאה שנים... מאה סרטים של הסרטים האמריקאיים הטובים ביותר לפי מכון הסרטים האמריקאי.
- בשנת 2006, כבר בשנה הראשונה בה ניתן היה לשקול את מועמדתו, הסרט צורף אל ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בשל "חשיבותו התרבותית, ההיסטורית או האסתטית".
לקריאה נוספת
עריכה- דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "פארגו", עמ' 286–288
קישורים חיצוניים
עריכה- פארגו, ברשת החברתית פייסבוק
- "פארגו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- "פארגו", באתר נטפליקס
- "פארגו", באתר AllMovie (באנגלית)
- "פארגו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "פארגו", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "פארגו", באתר Metacritic (באנגלית)
- "פארגו", באתר אידיבי
- "פארגו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 נתוני הסרט באתר Box Office Mojo
הקודם: | פרס סטלייט – הסרט הטוב ביותר - דרמה 1996: פארגו |
הבא: 1997: טיטניק |