צבי נרקיס
צבי נרקיס (קיסנר) (13 בינואר 1921 – 8 באוגוסט 2010) היה מעצב גרפי, מעצב גופנים, טיפוגרף ומעצב בולים. זכה ב-2006 בפרס א.מ.ת על מפעלו בעיצוב.
![]() | |
לידה |
13 בינואר 1921 בוטושאן, רומניה ![]() |
---|---|
פטירה |
8 באוגוסט 2010 (בגיל 89) ![]() |
מקום קבורה |
נחשון ![]() |
מקום לימודים |
בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ![]() |
תחום יצירה |
עיצוב גרפי, טיפוגרפיה, עיצוב גופנים ![]() |
הושפע על ידי |
יעקב שטיינהרדט, מרדכי ארדון ![]() |
פרסים והוקרה |
פרס א.מ.ת. (2006) ![]() |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/6/69/%D7%A6%D7%91%D7%99_%D7%A0%D7%A8%D7%A7%D7%99%D7%A1_%D7%A2%D7%95%D7%91%D7%93_%D7%A2%D7%9C_%D7%91%D7%95%D7%9C%D7%99_%D7%99%D7%95%D7%9D_%D7%94%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%90%D7%95%D7%AA_%D7%94%D7%97%D7%9E%D7%99%D7%A9%D7%94_%D7%A2%D7%A9%D7%A8_1963.jpg/250px-%D7%A6%D7%91%D7%99_%D7%A0%D7%A8%D7%A7%D7%99%D7%A1_%D7%A2%D7%95%D7%91%D7%93_%D7%A2%D7%9C_%D7%91%D7%95%D7%9C%D7%99_%D7%99%D7%95%D7%9D_%D7%94%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%90%D7%95%D7%AA_%D7%94%D7%97%D7%9E%D7%99%D7%A9%D7%94_%D7%A2%D7%A9%D7%A8_1963.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/9/93/Zvi_Narkiss.jpg/250px-Zvi_Narkiss.jpg)
קורות חיים
עריכהנרקיס נולד בבוטושאן שברומניה. למד בבית ספר יהודי והצטיין בציור האותיות העבריות. בהיותו בן 6 נפטר אביו (בגיל 38), ואמו נקלעה למצוקה כלכלית. בגיל 10 נאלץ להפסיק את לימודיו ויצא לעבוד אצל דודו. בגיל 15 הצטרף לקן תנועת הנוער הציונית ״השומר הצעיר״ שבעירו. בגיל 18 יצא עם חבריו להכשרה במסגרת תנועת ״החלוץ״. בתום תקופת ההכשרה התנדב נרקיס להקים סניף הכשרה חדש בעיר טימישוארה, שם גם הכיר את אשתו לעתיד, קלרה לבית קורמוש. הוא שהה שם כשנה. בעקבות הצטרפות רומניה למדינות הציר נשלח עם כל הגברים היהודים מגיל גיוס ועד 60 לעבודות כפייה בהרי הקרפטים. הוא הצליח להיחלץ משם בזכות יכולותיו כצייר ונשלח לטימישוארה כדי לשרטט תמרורי דרך עבור הצבא הרומני. כאשר שמע בשנת 1944 על התארגנות לעליה בלתי לגאלית לארץ ישראל עזב עם קלרה לנקודת המפגש בבוקרשט. משם העפילו השניים באניית סוחר קטנה לארץ ישראל.
בהגיעם נקלטו בקיבוץ אילון ובהמשך עברו לשער העמקים.
קריירה
עריכהכיוון שרצה ללמוד גרפיקה עברו בני הזוג לירושלים ונרקיס החל ללמוד ציור אצל יעקב שטיינהרדט ומרדכי ארדון. לאחר מכן החל בלימודי גרפיקה בבצלאל ושימש בתפקיד המעצב הראשי ביחידה לעזרי אימון בצה"ל. בשנת 1952 נבחר עיצובו לסמל העיר רמלה. נרקיס פתח בשנת 1955 סטודיו פרטי לציור ועסק בעיקר בהכנת כרזות ואילוסטרציות[1]. סדרת בולים שאייר זכו בפרס שני בתחרות עיצוב לקראת יום העצמאות תשי"ט. כמו כן, הוא עיצב בולים נוספים. נרקיס עיצב את גבו של מטבע הלירה הישראלית, שהונפק החל מספטמבר 1967.
נרקיס עסק בעיצוב ופיתוח דגמי אותיות עבריות. בין הגופנים המוכרים שפיתח אפשר למצוא את אות נרקיס, אות נרקיס בלוק, אות נרקיס תם, ונרקיסים. הצורה העברית של הפונט אריאל עוצב על בסיס הפונט נרקיס תם ללא ידיעתו. נרקיס עיצב את הטיפוגרפיה לסדרה הרביעית של הלירה הישראלית והראשונה של השקל. כמו כן עיצב גם את הטיפוגרפיה לשטרות החדשים יותר של השקל (אלף עד עשרת אלפים שקלים), למטבעות השקל ולשטרות ה-20 וה-100 בסדרת השקלים החדשים[2]. ב-1989, בעקבות פיתוח תוכנת מחשב מתאימה, פיתח נחום בן צבי בעל בית דפוס בירושלים בשיתוף עם נרקיס, גּוֹפָן (פוֹנְט) זהה לגופן היפה והאמנותי של "הכתר", עבור פרויקט התנ"ך "כתר ירושלים" - עיצוב ספר תנ"ך זהה ככל האפשר לכתר ארם צובא, שנדפס בשנת 2000. עוד לפני כן, בשנת 1998, נדפסה מהדורת תנ"ך "חורב" - שעל בסיס נוסחה הודפס "כתר ירושלים" - באות בעיצובו של נרקיס.
פעילות אקדמית וציבורית
עריכהנרקיס שימש יו"ר אגודת המעצבים משנת 1969 ואילך, ובשנות כהונתו נעשה רבות לשיפור היחסים בין האגודה לבין מעצבי בולי ישראל. הוא שימש כיועץ אקדמי לקורס לעיצוב גרפי בטכניון וכמרצה בעיצוב גרפי וטיפוגרפיה וכן כחבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל בנושא עיצוב שטרות ומטבעות.
פרסים
עריכה- בשנת 1987 זכה נרקיס בפרס המצוינות של ארגון האיקוגרדה (the icograda Excellence Award).
- בשנת 1989 הוענק לו פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
- בשנת 2006 הוענק לו פרס א.מ.ת.
חיים אישיים
עריכהצבי נרקיס נפטר בשנת 2010 ונטמן בבית העלמין של קיבוץ נחשון, מקום מגוריה של בתו הבכורה, תמר. הוא הותיר אחריו שתי בנות.
הנצחה
עריכהבשנת 2014 נמצא בשלבי הפקה, ספר על פועלו שיכלול חומרים מעזבונו[3].
ספרים שעיצב
עריכה- רומן פריסטר, שנים סוערות, הוצאת ארץ התנ"ך, תל אביב, 1973.
- עריכת צילום ועיצוב - פתח תקווה בשנות התשעים, בעריכת זלמן יואלי, פתח תקווה, 1968.
- עיצוב, כתיבה ועיטור של פרק השלום, מתוך מסכת דרך ארץ זוטא, גדול השלום, ההדיר, תרגם ופירש דניאל שפרבר, על העושים במלאכה שמשון קלאוס, ירושלים, 1979.
לקריאה נוספת
עריכה- Beletsky, Misha: Zvi Narkiss and Hebrew type design, in: John D. Berry: Language Culture Type, New York 2002, p.91–106
- אות היא לעולם, קובץ מאמרים מוקדש לעיצוב האות העברית, בעריכת דר' משה שפיצר, הוצאת משרד החינוך, האגף לתרבות תורנית, מחלקת הפרסומים בשיתוף האגודה לאמנות יהודית, תש”ן, ירושלים
- יהודה חופשי, "צבי נרקיס - אותיות עבריות"[4][5]
קישורים חיצוניים
עריכה- צבי נרקיס, נרקיס, נרקיסים וכל השאר, טיפוגרפיה עברית בעריכת סיון טולדו
- איתן בקרמן, נרקיסיסט, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2006
- דבריו של נרקיס עצמו על עבודתו באתר של סיון טולדו
- שירי לב-ארי, פרס לטיפוגרף צבי נרקיס, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2006
- ביוגרפיה קצרה ותמונה, באתר פרס א.מ.ת
- כתבה קצרה עליו, באתר "אנשים ומחשבים"
- קרן צוריאל הררי, שימור אותיות, באתר כלכליסט, 17 באפריל 2014
- יהודה חפשי, ההיבטים הממלכתיים בעבודתו של צבי נרקיס, אאא
- יהודה חפשי, ייצוגים של ממלכתיות בבולי צבי נרקיס, שׂבֶל 120, פברואר 2021
- רני רדזלי, צבי נרקיס: עשור למותו, מגזין פורטפוליו, 6 באוגוסט 2020
- צבי נרקיס, דף שער בספרייה הלאומית
-
בול לכבוד מאה שנים להולדת אליעזר בן-יהודה בעיצובו
-
בולי "שבעת המינים" בסדרת בולי מועדים לשמחה תשי"ט (ארבעת הבולים העליונים) ותש"ך (שלושת הבולים התחתונים) בעיצובו
-
שטר של 1000 שקלים בעיצובו
-
מטבע של שקל אחד, עיצוב הגופנים של נרקיס
הערות שוליים
עריכה- ^ א. לינדנבאום, הבולים היפים של 1959, דבר, 12 בפברואר 1960
- ^ כתבה באתר "העוקץ" משנת 2007
- ^ גיא פרחי, נרקיסיזם, באתר "Time Out ישראל", 9 באפריל 2014
- ^ קרן צוריאל הררי, שימור אותיות, באתר כלכליסט, 17 באפריל 2014
- ^ עודד עזר, ההפך מעניבת פפיון: יהודה חפשי על צבי נרקיס, הקולקטיב מגזין תרבות ועיצוב, 9 באוקטובר 2021