צוללות התקיפה מסדרת זאב הים
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים (Sea Wolf) הן צוללות תקיפה מהירות, בעלות הנעה גרעינית וחימוש רב, המשרתות בצי ארצות הברית. צוללות אלו תוכננו להיות להחליף את צוללות התקיפה מסדרת לוס אנג'לס, אך עם סיום המלחמה הקרה וירידת האיום מצד הצי הסובייטי, הוחלט לצמצם את ההזמנה המקורית מ-29 צוללות ל-12 בלבד. בהמשך צומצמה ההזמנה פעם נוספת בשל מחירן הגבוה, ורק 3 צוללות יוצרו.
![]() | |
הצוללת הראשונה בסדרה | |
תיאור כללי | |
---|---|
סוג אונייה | צוללת תקיפה מהירה |
צי |
![]() |
דגל הצי |
![]() |
סדרה קודמת | צוללות התקיפה מסדרת לוס אנג'לס |
סדרה עוקבת | צוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה |
אוניות בסדרה |
|
ציוני דרך עיקריים | |
מספנה | ג'נרל דיינמיקס |
תחילת הבנייה | נבנו בשנים 1989–2005 |
מחיר | 5 מיליארד דולר במחירי 2018 |
תקופת הפעילות | 1997–הווה (כ־27 שנים) |
מידות | |
הֶדְחֶק |
על פני המים: 8600 טון בצלילה: 9128 טון |
אורך | 108 מטר |
רוחב | 12 מטר |
נתונים טכניים | |
מהירות |
37 קמ"ש (20 קשר) בהנעה שקטה 65 קמ"ש (35 קשר) מקסימלי |
גודל הצוות | 140 חיילים וקצינים |
טווח שיוט | לא מוגבל |
הנעה | כור גרעיני בהספק של 34 מגה וואט |
צורת הנעה | כור גרעיני |
אמצעי לחימה | |
חימוש | 8 צינורות טורפדו 660 מ"מ ו-50 טילים וטורפדות סה"כ: טילי BGM-109 טומהוק טילי הרפון וטורפדו מארק 48 |
שאר הצוללות מסדרת לוס אנג'לס יוחלפו בצוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה.
בנייה ופיתוח
עריכהצוללות זאב הים נועדו להתמודד עם הצוללות החדשות והמתקדמות ביותר של הצי הסובייטי, בהן צוללות תקיפה מדגם אקולה וצוללות טילים בליסטיים מדגם טייפון. הן בנויות מפלדה חזקה במיוחד מסוג HY-100, המאפשרת להן לצלול לעומק רב יותר מצוללות התקיפה מדגם לוס אנג'לס. הן גדולות ומהירות יותר, ונושאות מספר כפול של צינורות לשיגור טורפדו (8 צינורות). בנוסף, ביכולותן לשאת עד 50 טילי שיוט מדגם טומהוק כנגד ספינות ומטרות יבשתיות.
מבין שלוש הצוללות, בצוללת ג'ימי קארטר הותקן תא רב משימתי מסוג MMP. תא זה מאפשר פעילויות מיוחדות כמו הפעלת צוללות לא מאוישות, כניסה ויציאה של צוללנים, ואף האזנה לכבלי תקשורת תת-מימיים.
היסטוריית שירות
עריכהשתי הצוללות הראשונות, זאב הים וקונטיקט, נכנסו לשימוש לקראת סוף שנות ה-90 והספיקו להשתתף בפלישה לאפגניסטן לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, וכן בפלישה לעיראק בשנת 2003. הצוללת האחרונה שיוצרה, ג'ימי קארטר, נכנסה לשימוש רק בשנת 2005 והצטרפה לפעילות במלחמה העולמית בטרור.
ב-7 באוקטובר 2021 הודיע הצי האמריקאי כי הקונטיקט ניזוקה ב-2 באוקטובר בעקבות פגיעה בעצם כלשהו, שזהותו לא ברורה, בזמן ששהתה מתחת למים באזור האינדו-פסיפי. צוין כי לא נגרם נזק משמעותי לצוללת וכי הכור הגרעיני לא נפגע. כ-15 מלחים נפצעו בתקרית, אך הודגש כי בעוד שניים מהם נפצעו בינוני, כל השאר נפצעו קל. בהודעת הצי לא נמסר היכן בדיוק התרחשה אותה התנגשות תת-ימית, אך לפי דיווחים בתקשורת האמריקנית היא אירעה בים סין הדרומי – במקביל למפגן כוח ימי של ארצות הברית ובעלות בריתה במערב. עוד צוין בדיווחי התקשורת כי האזור נתון במחלוקת קשה מול סין. הצוללת המשיכה להפליג באופן עצמאי לאחר הפגיעה לבסיס בגואם – טריטוריה אמריקנית – על מנת לאמוד את הנזק. לאחר תחקיר של הצי הועברו מתפקידם שלושת בעלי התפקידים הבכירים בצוללת.[1]