קלאונאים
הַקָּלָאוֹנִיִּים (שם מדעי: Bucerotiformes) היא סדרה במחלקת העופות הכוללת בתוכה עופות גדולים, בעלי מקור גדול וחלול, רגליים חזקות והרגלי קינון ייחודיים. ישנן שתי משפחות בסדרת הקלאונאים[1][2]. תכונה המאפיינת את הקלאונאים היא שיש להם קסדה מעל ראשם ומקורם, בצורת אליפסה לרוב. הקסדה חזקה מאוד, אך קלה מפני שהיא חלולה[3], בדומה למקורם של הטוקניים. הקלאונאים נמצאים ביערות של אסיה ואפריקה.
![]() | |
---|---|
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
מחלקה: | עופות |
על־סדרה: | דמויי כחלאים |
סדרה: | קלאונאים |
תת־סדרה: | תרופודה |
משפחות | |
שם מדעי | |
![]() פורברינגר, 1888 | |
![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Sulawesi_Hornbill_RWD.jpg/220px-Sulawesi_Hornbill_RWD.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Redbilledhornbill129.jpg/220px-Redbilledhornbill129.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/9/9d/Southern_Ground_Hornbill_%28Bucorvus_leadbeateri%29_with_scorpion_prey_%2811477250346%29.jpg/220px-Southern_Ground_Hornbill_%28Bucorvus_leadbeateri%29_with_scorpion_prey_%2811477250346%29.jpg)
הקלאונאים חיים לרוב ביערות גשם טרופיים. הקלאונאים בדרך כלל פעילים בחופה של יער הגשם, שם הם מוצאים את מזונם ובונים קן. באפריקה, מתוך 24 מינים, המינים שמתקיימים בסביבות הצחיחות האלה מנויים כ-13 מינים, בעוד שכל השאר נמצאים ביערות.
התנהגות
עריכההקלאונאים ניזונים בעיקר מתאנים, מפיקוסים, מפירות ומחרקים, אך לעיתים גם מדו-חיים ומשלשולים. המקור שלהם ארוך מאוד ולשונם קצרה, ולכן הם מטילים את הראש אחורה וכך בולעים את פירות הפיקוס והתאנים. הקלאונאים מחפשים את המזון בעיקר בצמרות העצים, שם הם מתגודדים בקבוצות אכילה גדולות, אך יש שמחפשים את המזון על האדמה, למשל קלאו הקרקע הצפוני.
כל מיני הקלאו מקננים לפי אותו דפוס קינון ייחודי להם: הנקבה בוחרת לעצמה חור בעץ לקנן בו ומתיישבת בו. למרות מקורם הגדול, הקלאונאים אינם מסוגלים לחפור בעצים משום שמקורם וקסדתם חלולים. אחרי שהנקבה מצאה מקום לקינון, היא כולאת את עצמה, בעזרת הזכר שמביא לה חומרי גלם (לשלשת ושאריות מזון) עד שהחור בעץ נאטם לגמרי מלבד חור קטן שמיועד להעברת אוכל ולהוצאת לשלשת. אטימת החור מיועדת כדי למנוע כניסת פולשים כגון נחשים לקן, כך שהנקבה לא יכולה לצאת והטורפים לא יכולים להיכנס. אחרי שהגוזלים גדלים, הנקבה והם פורצים את הקן בעזרתו של הזכר, והגוזלים כולאים את עצמם, כמו אמם לפניהם. כעת הזכר והנקבה מביאים להם אוכל, ובבוא העת יפרצו שניהם את החור ויעופו לדרכם.
המין הגדול ביותר הוא קלאו אדום פנים (Bucorvus leadbeateri) שיכול לשקול עד 6.2 ק"ג. הקטן ביותר הוא טוקוס שחור ננסי (Tockus hartlaubi) ששוקל עד 102 גרם.
מיון
עריכהמשפחה: קלאויים
- סוג: קלאו קרקע (Bucorvus) - בו 2 מינים
משפחה: קלאוניים
- סוג: טוקוס (Tockus) - בו 17 מינים
- סוג: Horizocerus - בו 2 מינים
- סוג ומין יחיד: קלאו לבן-כתר (Berenicornis comatus)
- סוג: קלאו הקרן (Bycanistes) - בו 5 מינים
- סוג: Ceratogymna - בו 2 מינים
- סוג: קלאו גדול (Buceros) - בו 3 מינים
- סוג ומין יחיד קלאו חום-ציצית (Rhinoplax vigil)
- סוג: Anorrhinus - בו 3 מינים
- סוג: קלאו אפור (Ocyceros) - בו 3 מינים
- סוג: קלאו כהה (Anthracoceros) - בו 5 מינים
- סוג ומין יחיד: קלאו אדום-צוואר (Aceros nipalensis)
- סוג: קלאו צבוע (Rhabdotorrhinus) - בו 4 מינים
- סוג: קלאו טריקטיקי (Penelopides) - בו 5 מינים
- סוג: Rhyticeros - בו 6 מינים
לקריאה נוספת
עריכה- דייוויד אטנבורו, חיי הציפורים, מודן, 2003
- אלסטר פותרגיל, עולם מופלא, כנרת, 2007
קישורים חיצוניים
עריכה- קלאונאים, באתר ITIS (באנגלית)
- קלאונאים, באתר NCBI (באנגלית)
- קלאונאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
- קלאונאים, באתר GBIF (באנגלית)
- אייבי ארז ונדב לוי, מידע על קלאויי קרקע, מסע אחר
הערות שוליים
עריכה- ^ יש מחלוקת לגבי המשפחה קלאויים: יש הטוענים שהיא תת-משפחה במשפחת הקלאוניים, ויש הטוענים שהיא משפחה.
- ^ ראו להלן את הכותרת "סוגים, מינים ומיון טקסונומי"
- ^ יוצא דופן הוא הקלאו חום-הציצית אשר קסדתו אינה חלולה, ועשויה מחומר מיוחד הנקרא "שנהב קלאויים".