שיתוק על שם ארב
שיתוק על שם ארב (באנגלית: Erb's palsy) הוא פגיעת שיתוק מולדת המוגבלת לשורשי העצבים הצוואריים של החוליות החמישית והשישית (C5, C6). אחת מהפגיעות האפשריות במקלעת הזרוע.
![]() | |
מקלעת הזרוע. שיתוק על שם ארב משפיע בעיקר על שורשי עצב C5 ו-C6 | |
תחום |
רפואת ילדים ![]() |
---|---|
קישורים ומאגרי מידע | |
DiseasesDB | 30827 |
סיווגים | |
ICD-10 | P14.0 |
ICD-11 |
KA44.10 ![]() |
![]() ![]() |
סימנים ותסמינים
עריכההתינוק יאבד מכח היכולת לבצע הרחקה של הזרוע במפרק הכתף, להטות את זרועו הצידה (סיבוב חיצוני) או לסובב את האמה כך שגב כף היד יהיה כלפי מעלה. כתוצאה מכך תוותר היד במנח אופייני בו הזרוע מסובבת פנימה ממפרק הכתף (קירוב וסיבוב פנימי) והאמה מסובבת כלפי מטה.
הכח בישור מפרק המרפק ישמר אך יייעדרו ההחזרים של שריר הזרוע הדו ראשי. בילוד יעדר החזר המורו בצד הפגוע. תיתכן הפרעה תחושתית מסוימת בהבט הצידי של הזרוע.
כח האמה וכח הלפיתה ישמרו אלא אם תילווה פגיעה נמוכה יותר במקלעת הזרוע.
כאשר יכלול הנזק גם את העצב הפרני יראו שינויים בתנועת הסרעפת.
נזקי מקלעת זרוע שכיחים יותר בהקשר של מתיחת צוואר ויד או שבר עצם הבריח, תוך לידה.
פרוגנוזה
עריכהלרוב עובר מצב זה מאליו עד גיל שנתיים. מידת ההחלמה היא על פי מידת הנזק הראשוני לעצב. בנוכחות בצקת ודמם בלבד סביב העצב - תופיע ההחלמה תוך חודשים עם ספיגתם. במקרים של קרע ממשי בסיבים - לא תראה החלמה מלאה. כעקרון ככל שקו הפגיעה ביד גבוה יותר - כך הנזק קטן יותר. מעורבות של שריר הדלתא תרמז עם זאת על פגיעה קשה ותלווה דלדול שרירי הכתף.
טיפול
עריכההטפול כולל קיבוע של היד בתנוחה נגדית למנח השיתוק האופייני כלומר הרחקת הזרוע לזווית של 90 מעלות, סיבוב חיצוני של הכתף וסיבוב כלפי מעלה של האמה. עיסויים עדינים והנעה פסיבית נעשים מגיל שבועיים לחיים כדי לשמר את טווחי התנועה. צורות הקיבוע המדויקות מוגדרות בהתאם לתצורת הפגיעה וחומרתה. בהיעדר שיפור נשקלים ניסיונות ניתוחיים עצביים - נוירופלסטיות ואורתופדיים כהעברות גידים או שנוי מנחי מפרקים. במקרה של איבוד טווחים על ידי התעבויות גידים (קונטרקטורות) - תשקל הזרקת בוטולינום טוקסין.
פגיעה נוספת במקלעת הזרוע היא הפגיעה על שם klumpke המייצגת נזק בשורשי העצבים הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) כשתוק רפה של הגפה ובאם תלווה גם פגיעה בשורש עצב חוליית החזה הראשונה (T1) - יופיעו גם שנוי גודל האישון והעדר דמעת באותו הצד.
שכיחות כלל הפגיעות במקלעת הברכיאלית (שעיקרן שיתוק על שם ארב) היא 0.6-4.6 ל 1000 לידות חי.
לקריאה נוספת
עריכה- נועם בור, שיתוק המקלעת הברכיאלית בתינוקות, כתב העת הישראלי לרפואת ילדים, פברואר 2011, גיליון מס' 75
קישורים חיצוניים
עריכההבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.