תאו הפיליפינים
תאו הפיליפינים (שם מדעי: Bubalus mindorensis) הנקרא גם "תאו מינדורו" הוא מין בסוג תאו האנדמי לאי מינדורו שבפיליפינים, אך מאמינים שבעבר שגשג גם באי לוזון.
![]() | |
---|---|
![]() | |
מצב שימור | |
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
מחלקה: | יונקים |
סדרה: | מכפילי פרסה |
משפחה: | פריים |
תת־משפחה: | פרים |
שבט: | בקר |
סוג: | תאו |
מין: | תאו הפיליפינים |
שם מדעי | |
![]() אוד, 1888 | |
תחום תפוצה | |
![]() תפוצה כיום | |
![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/13/Bubalus_mindorensis_by_Gregg_Yan_03.jpg/250px-Bubalus_mindorensis_by_Gregg_Yan_03.jpg)
מאפיינים
עריכהתאו הפיליפינים הוא היונק הגדול ביותר בפיליפינים, ואחד היונקים הגדולים הנדירים ביותר בעולם - נותרו ממנו פחות ממאה פרטים. תאו הפיליפינים הוא אחד המינים הקטנים ביותר בתת-משפחת הפרים. אורך הגוף הוא 220 סנטימטרים ללא הזנב, אורך הזנב הוא 60 סנטימטרים. משקלן של הנקבות, לפי הערכה, הוא בין 200 ל-300 ק"ג. אורך הקרניים מגיע עד 51 ס"מ. תאו הפיליפינים תועד לראשונה בשנת 1888 באי מינדורו. לפני שנת 1900 האי לא היה מאוכלס בשל מלריה. בעבר הוא היה מצוי בכל מינדורו, מגובה פני הים עד להרים, אבל התיישבות בני-אדם, ציד לא מבוקר וכריתת עצים, צמצמה את תפוצתו לכמה ערבות עשב נידחות באי.
בניגוד לאמונה הרווחת וסיווג קודם, תאו הפיליפינים אינו תת-מין של הקראבאו המקומי, שהוא גדול ממנו רק במקצת, או של התאו האסייתי המצוי. ישנם כמה מאפיינים המבדילים בין השניים: תאו הפיליפינים שעיר יותר ולו סימנים בהירים על הפנים, הוא אינו חי בעדרים ולקרניו צורת V, בניגוד לקרבאו שקרניו מעוקלות כלפי מעלה. תאו הפיליפינים הוא החיה היבשתית הגדולה הגדולה ביותר בפיליפינים.
קישורים חיצוניים
עריכה- תאו הפיליפינים, באתר ITIS (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, באתר NCBI (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, באתר GBIF (באנגלית)
- תאו הפיליפינים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ תאו הפיליפינים באתר הרשימה האדומה של IUCN