אגוסטינו בארבאריגו
אגוסטינו בארבאריגו (באיטלקית: Agostino Barbarigo; 1420 לערך - 20 בספטמבר 1501) היה הדוכס ה-74 של ונציה. בארבאריגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1486, ועד פטירתו.
![]() | |||||
לידה |
3 ביוני 1419 ונציה, הרפובליקה של ונציה ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
20 באוגוסט 1501 (בגיל 82) ונציה, הרפובליקה של ונציה ![]() | ||||
מדינה |
הרפובליקה של ונציה ![]() | ||||
מקום קבורה |
סנטה מריה דלה צ'ריטה ![]() | ||||
שושלת בארבאריגו | |||||
| |||||
| |||||
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהאגוסטינו נבחר לתפקיד הדוג'ה לאחר פטירתו של קודמו, אחיו, מרקו בארבאריגו. שניהם יחד ידועים, בין היתר, בזכות קברם המפואר שנעשה על ידי אמן לא ידוע, אשר נקרא על שם היצירה - אמן תבליטי בארבאריגו.
בתקופת כהונתו, בשנת 1496 יזם אגוסטינו את הקמת הקואליציה של ערי איטליה במטרה להביא לנסיגת כוחותיו של שארל השמיני, מלך צרפת מאיטליה. נסיגה שהחלה בעקבות ניצחון האיטלקים קרב פורנובו.
בתקופת כהונתו השתלטה ונציה על שטחים ברומנה שבאטליה, וספחה את האי קפריסין.
בראשית שלטונו שמר על יחסים טובים עם סולטאן האימפריה העות'מאנית באיזיט השני, אולם היחסים התערערו החל משנת 1492 ומלחמה בין ונציה לבין האימפריה פרצה בשנת 1499 עת נאסרו הסוחרים הוונציאנים באיסטנבול וכוחות עות'מאנים פלשו מבוסניה לעבר דלמטיה וצרו על זארה. בקרב זונקיו נחל הצי הוונציאני תבוסה, ולפנטו עברה לשלטון העות'מאנים, ובמהרה גם מודונה וקורוני נכבשו. אובדן איים אלה אשר היוו תחנות עבור צי הסוחר הוונציאני בדרכו למזרח הים התיכון ולארצות המזרח התיכון פגעו בסחר הוונציאני.
לאחר ארבע שנות מלחמה, נחתם בשנת 1503 הסכם שלום, אשר אפשר לוונציה לשלוט בנַאפְפְּלִיוֹ שבמוראה, בפטרס ובמונמבסיה.
קישורים חיצוניים
עריכה
הקודם: מרקו בארבאריגו |
דוכסי ונציה 1486–1501 |
הבא: לאונרדו לורדאן |