אנדרדוג
אַנְדֶּרְדּוֹג או דַּל-סִיכּוּי[1] (באנגלית: Underdog) הוא ביטוי לאדם או לקבוצה של אנשים המשתתפים בעימות, בתחרות או במרוץ, כאשר ההערכה או הציפייה הרווחת היא שסיכויי הניצחון וההצלחה שלהם נמוכים. הביטוי הושאל מאנגלית ונפוץ בעיקר בתחומי הפוליטיקה, הצבא, התרבות והספורט.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/4/44/David_and_Goliath_LCCN2004679721.tif/lossy-page1-220px-David_and_Goliath_LCCN2004679721.tif.jpg)
במובן הרחב יותר, הביטוי מוצמד לקבוצה חברתית או פוליטית הסובלת מדיכוי, רדיפה או אפליה. במקרים רבים זוכה ה"אנדרדוג" בתחום כלשהו באהדת הקהל והערכה בחברה, משום נכונותו להיאבק בתחרות למרות התנאים הגרועים עבורו.[2]
מקור השם
עריכהמקור הביטוי אנדרדוג בארצות הברית בעולם תחרויות הכלבים. Underdog היה הכינוי לכלב שהפסיד בקרב, שהיה שרוע על הרצפה ומעליו רכן הכלב המנצח – top dog (בעברית רב-סיכוי), ומשם הושאל למשמעות המוכרת כיום. בעברית המונח משמש בעיקר בספורט ובפוליטיקה אך גם בתחומים אחרים כגון כלכלה, חברה, תרבות, ספרות וקולנוע.[3]
האנדרדוג ביחס לנורמות חברתיות
עריכהסיבות חברתיות
עריכהנורמות חברתיות מכתיבות לרוב שההצלחה שמורה לאלה הנמצאים בעמדות מיוחסות או דומיננטיות. האנדרדוג מאתגר נורמה זו על ידי הצגת יחידים או קבוצות שנתפסים כמקופחים, פחות חזקים ועם הרבה פחות סיכויים להצליח.[4] האנדרדוג מייצג צדק חברתי משום שהוא נתפס כקורבן של עוול או של רדיפה.[2] בסביבתו נוצרת על פי רוב דינמיקה חברתית, המתקיימת במצבים כאוטיים כמו שפל כלכלי או פוליטי, שבהם נצפית תמיכת האנדרדוג. האנדרדוג מייצג את הצד המוחלש במאבק והוא רגיש למאפיינים של דרישה או הטיית רצונות החברה ופעולתו משפיעה על תגובות המשתתפים. התגובות לאנדרדוג חזקות ועשויות להביע תמיכה מצד אחד ובו בזמן גם זלזול והשפלה מהצד השני. האנדרדוג מייצג אהבה ושנאה של הציבור גם יחד. הזדהות והבנה משותפת עם האנדרדוג תורמת לשבירת נורמות חברתיות על ידי קריאת תיגר על הציפיות הרווחות ושיבוש דינמיקה מבוססת כוח. החברה עשויה להיות סלחנית יותר או לקבל הפרות נורמות מצד האנדרדוג, מכיוון שהמאבקים או האתגרים הנתפסים כמשויכים לו, מעוררים אמפתיה או הבנה.[5] תמיכה באנדרדוג נותנת ליחיד או לקבוצה בחברה תחושת תקווה ואופטימיות למאמצים למען צדק חברתי.[6]
סיבות פסיכולוגיות
עריכהההתנסות האישית של האדם באתגרים העומדים אל מול האנדרדוג יכולה להוביל להזדהות עם המאמץ הנדרש כדי להתגבר על מכשולים אלה, ואף לטפח קשר עם אחרים המתמודדים עם קשיים דומים. האנדרדוג, שעמדת הפתיחה שלו נמוכה ביחס למתחריו, ממלא תפקיד מהותי בנפש האדם, כאשר מעורבים רגשות של כישלון, הצלחה, טינה ואהבה כלפי אנשים הנתפסים כבעלי מעמד גבוה וזכויות יתר העומדים מנגד. התמיכה באנדרדוג מעידה על הנטייה של הפרט הרואה עצמו מוחלש, לחוות סיפוק מכישלון החזק.[5] יחד עם זאת, במצבי מאבק ותחרות, התמיכה באנדרדוג נתפסת כנורמה של הוגנות וראויות. משחק הגומלין בין שתי התופעות הללו, רגשות נקמה לצד רגשות הוגנות, שופך אור על המניעים המורכבים העומדים בבסיס התגובות של אנשים למצבים תחרותיים שבהם מושגים של צדק, הוגנות וראויות ממלאים תפקידים מכריעים בעיצוב תגובות רגשיות. קשה להפריד בהבחנה בין תמיכת אנדרדוג לבין שנאה. הניסיון לאבחן רגשות סותרים אלה, מדגיש את הקשר המורכב בין המבנים הפסיכולוגיים הללו. ההנחה היא ששני כוחות הנפש שלובים זה בזה, ועשויים לייצג תופעות הניתנות להחלפה ולא תהליכים נפרדים.[7]
דמות האנדרדוג בתרבות
עריכההביוגרפיות של דמויות האנדרדוג חולקות שני מרכיבים נרטיביים מרכזיים: הדמות בעלת עמדה מקופחת ונחישות לנצח כנגד כל הסיכויים. הדמות מדגישה את ההתחלה הצנועה אל מול מתחרים גדולים ובעלי משאבים טובים הרבה יותר.[8] בסיפורת, דמות הגיבור השוטה הוא לעיתים קרובות אנדרדוג. חוסר הכשירות לכאורה של הדמות הראשית מובילה לכך שאנשים מזלזלים ביכולות האמתיות שלהם, ולמרות זאת הם מצליחים מול הנבל החזק יותר "הממסדי". דוגמה לדמות האנדרדוג השוטה מוצגת בסרט "הנווד" על ידי צ'ארלי צ'פלין.[9]
דוד וגוליית
עריכההביטוי "דוד וגוליית" נכנס לשיח כמטאפורה עבור ניצחונות לא סבירים, כשהצד החלש גובר על הצד החזק. הכתוב מציג את דוד כאנדרדוג מכיוון שהוא נער קטן קומה, רועה צאן, העומד מול גוליית הגדול והחזק, לוחם מנוסה. בעוד שגוליית אוחז בכלי נשק רבים, בידי דוד רק קלע ואבן. על אף שניצחונו של דוד לא סביר הוא מנצח בקרב. יש הגורסים כי דוד לא הגיע לקרב כילד תם וצעיר אלא היה מחושב ולקח בחשבון כי הנשק הרב והשריון הכבד של גוליית יהיו לו לרועץ מכיוון שיאטו את תנועותיו ויחשפו את נקודת התורפה שלו. דוד הקטן והזריז השכיל להשתמש בקלע ופגע במצחו החשוף של גוליית, הרגו והשיג את ניצחון ישראל על הפלשתים. כך זכה דוד בהכרת העם והתווה את דרכו למלוכה.[10]
סיפור סינדרלה
עריכה"סיפור סינדרלה" - המונח מתייחס למצבים שבהם מתחרים מגיעים להצלחה הרבה יותר גדולה ממה שניתן היה לצפות. סיפורי סינדרלה נוטים לזכות בתשומת לב תקשורתית ואהבת הקהל.[11] המונח מגיע מסיפור העם האירופאי הידוע על סינדרלה, המגלם אלמנט מיתוס של דיכוי לא צודק ותגמול נצחי, כאשר חיי העוני של הדמות הראשית משתנים לפתע לחיים של הון יוצא דופן. בתחרויות ספורט, התקשורת תתלבט אם הקבוצה או השחקן הנתון של "סינדרלה" "יהפכו לדלעת", כלומר לא יצליחו לזכות בפרס ואז יחזרו לאפלולית הקודמת.[12]
רובין הוד
עריכהדמותו של רובין הוד הפכה מדמות ספרותית למושג המייצג אנדרדוג. על פי העלילה לאחר שגורש מאדמותיו שלא כחוק, נלחם רובין הוד בעשירים המושחתים, ערב להם ביער, גנב את כספם ונתן אותו לעניים. המושג "רובין הוד" מסמל גיבור רב חסד המוביל קבוצה של מורדים ותומך בעניים המוחלשים. אנשים ממשיכים לאהוב את סיפורו של רובין הוד לאורך מאות שנים ובכל העולם מסיבה אחת: כאשר אדם מסתכל על רובין הוד, הוא רואה את עצמו. הסיפור שלו הוא שלנו. מסע הגיבור שבו כוחות שמעבר לשליטתו מאלצים אותו להילחם. כמו רובין, אנשים מרגישים כי הם נאלצים לצאת למסעות על ידי שילוב של אחריות אישית וכוחות שאינם בשליטתם. מחלות, צרות רומנטיות, צרות ביתיות, חוסר צדק - קורות לכולם. רובין הוד הוא אנדרדוג שמחפש ניצחון כשהסיכויים מוערמים נגדו. בני אדם אוהבים למצוא אנדרדוג כי הם יכולים להזדהות אתו.[13]
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- זיו קרני אפרתי, אסטרטגיה של ארגוני אנדרדוג בעידן הניהול הציבורי החדש, ביטחון סוציאלי 98, 2015, עמ' 195–216
- "התאוריה הלא ידועה על דוד וגוליית" מלקולם גלדוול, הרצאה TED
- "איך זה שלאנדרדוגים יש יתרון בתנאי שהם מאמינים בעצמם?" אוריאל דסקל, מוסף כלכליסט
- "לא רק מכבי: האנדרדוגים הכי מרגשים בקולנוע", ערוץ התרבות mako
- "מדוע טוב יותר להיות אנדרדוג" (אנגלית), Fotbes, Bryan Kramer
הערות שוליים
עריכה- ^ underdog | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il
- ^ 1 2 Definition of UNDERDOG, www.merriam-webster.com, 2024-06-19 (באנגלית)
- ^ מנהל האתר, מחפשים חלופה עברית ל"אנדרדוג", באתר האקדמיה ללשון העברית, 2019-02-24
- ^ Joseph Henrich, The Secret of Our Success: How Culture Is Driving Human Evolution, Domesticating Our Species, and Making Us Smarter, Princeton University Press, 2015-10-27, ISBN 978-1-4008-7329-6
- ^ 1 2 JongHan Kim, Scott T. Allison, Dafna Eylon, George R. Goethals, Michael J. Markus, Sheila M. Hindle, Heather A. McGuire, Rooting for (and Then Abandoning) the Underdog, Journal of Applied Social Psychology 38, 2008-10, עמ' 2550–2573 doi: 10.1111/j.1559-1816.2008.00403.x
- ^ Scott T. Allison, David M. Messick, Effects of experience on performance in a replenishable resource trap., Journal of Personality and Social Psychology 49, 1985-10, עמ' 943–948 doi: 10.1037/0022-3514.49.4.943
- ^ Neeru Paharia, Anat Keinan, Jill Avery, Juliet Schor, Powerful corporation or victorious underdog? Emphasizing the underdog narrative in brand biography, PsycEXTRA Dataset, 2009
- ^ Keinan, Anat; Avery, Jill; Paharia, Neeru (2010-11-01). "Capitalizing on the Underdog Effect". Harvard Business Review. ISSN 0017-8012. נבדק ב-2024-06-24.
- ^ L. Thomas Sheffield, The Only EKG Book You'll Ever Need, JAMA: The Journal of the American Medical Association 261, 1989-01-20, עמ' 453 doi: 10.1001/jama.1989.03420030127049
- ^ מלקולם גלדוול, The unheard story of David and Goliath, TED, September 2013
- ^ J. Samuel Walker, Randy Roberts, Creating March Madness—Inadvertently, University of North Carolina Press, 2016-11-01, ISBN 978-1-4696-3023-6
- ^ Christopher Hartman, March Madness 2013: Is Harvard the next 'Cinderella'?, Christian Science Monitor, 22 March 2013
- ^ פולה וואלאס, למה אנחנו עדיין אוהבים את רובין הוד, באתר Nediume, 28/07/2017