הליוגרפיה
תהליך בצילום
הליוגרפיה (מצרפתית: héliographie, נקרא גם "רישום-שמש") הוא שם של תהליך בצילום שהומצא על ידי הצלם והממציא הצרפתי ניספור נייפס בשנת 1822, איתו הוא גם יצר את התצלום הראשון בהיסטוריה ששרד, נוף מחלון בלה-גרא סביבות 1826[1].
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Nic%C3%A9phore_Ni%C3%A9pce_Oldest_Photograph_1825.jpg/220px-Nic%C3%A9phore_Ni%C3%A9pce_Oldest_Photograph_1825.jpg)
התהליך התבצע באמצעות תמיסת ביטומן (bitumen of Judea - סוג של זפת) אשר שימש כציפוי ללוח מתכת או זכוכית, והגביר באופן יחסי את הרגישות לאור. לאחר חשיפה של כ-8 שעות, הביטומן התקשה באזורים שנחשפו לאור. לאחר החשיפה נשטף הלוח באמצעות שמן לבנדר ונפט, שהמיסו את הביטומן באזורים שלא נחשפו לאור ולכן לא התקשו.
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- The First Photograph, באתר האינטרנט של "Harry Ransom Center", אוניברסיטת טקסס באוסטין (באנגלית)