המטבח
בפוליטיקה הישראלית, המטבח או המטבחון הוא כינוי לחבורה מצומצמת של אישים בכירים או יועצים לא-פורמליים הפועלת לצדו של הקבינט ומסייעת לו בגיבוש הערכות ביטחוניות ומדיניות לקראת דיון והכרעה במסגרות ממוסדות.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/9/90/Golda_Meir_03265u.jpg/200px-Golda_Meir_03265u.jpg)
מקורה של מטונימיה זו הוא גם בקונוטציה של "בישול" הנלווית לפעילות במטבח או במטבחון, וגם במנהגה של גולדה מאיר, בתקופת כהונתה בראשות הממשלה החל ב-1969, לזמן התייעצויות שכאלה בביתה במוצאי שבת, לקראת ישיבת הממשלה ביום שלמחרת. היות שנודע כי היא נוהגת לכבד את הבאים בעוגה שאפתה, "התבקש" הדימוי של דיון סביב השולחן במטבחה. "המטבח של גולדה" כלל בדרך כלל את משה דיין, יגאל אלון, ישראל גלילי ויעקב שמשון שפירא, ואליהם הצטרפו בכירים אחדים לפי הצורך.
משתתפי המטבח מעלים אותו על נס[דרוש מקור], כמערכת לשיקול מוקדם. מתנגדיו טוענים שיש בו כדי לרוקן מתוכן את המוסדות המוסמכים ולשבש את סדרי עבודתם.
היסטוריה
עריכהבימי מלחמת יום הכיפורים התגבשה באופן מאולתר קבוצת שרים, שנטלה על עצמה קבלת החלטות עקרוניות חשובות במהלך המלחמה.[1] בקבוצה היו חברים ראש הממשלה גולדה מאיר, שר הביטחון משה דיין, סגן ראש הממשלה יגאל אלון והשר ישראל גלילי. קבוצה זו זכתה באותם ימים בשם "קבינט המלחמה", ולימים דבק בה הכינוי המוכר "המטבחון של גולדה". קבינט המלחמה קיבל בעת החירום החלטות באופן עצמאי, והממשלה עצמה אישרה את ההחלטות רק בדיעבד. על רקע זה, התעוררה כבר אז שאלת נחיצותו ותפקידיו של אותו קבינט. מן הצד האחד היו שטענו כי אסור לראש הממשלה ולחברי הקבינט לקבל החלטות לבדם. מצד שני היו שטענו כי על חברי הקבינט לנהל את המלחמה כראות עיניהם - מבלי להזדקק לאישורו של איש.[2]
בממשלת ישראל ה-18 שבראשות מנחם בגין פעל המטבח במתכונת של 7 שרים, והם: ראש הממשלה בגין, שר הביטחון עזר ויצמן, שר האוצר וסגן ראש הממשלה שמחה ארליך, שר החוץ משה דיין, שר החקלאות אריאל שרון, שר התעשייה, המסחר והתיירות יגאל הורביץ ושר הפנים יוסף בורג. הרכב המטבח השתנה בשנת 1979, אז התפטר עזר ויצמן מכהונת שר הביטחון וראש הממשלה בגין מילא גם את תפקיד שר הביטחון, וכן צורף אליו יצחק שמיר, שהחליף את משה דיין כשר החוץ.
בממשלה ה-27 בראשותו של בנימין נתניהו היה קיים הפורום שנקרא המטבחון, אשר כלל שלושה אישים בכירים: ראש הממשלה נתניהו, שר החוץ דוד לוי ושר הביטחון יצחק מרדכי. קיומו בוטל ביולי 1997 לאחר שהועלתה מועמדותו של אריאל שרון לתפקיד שר האוצר, והוא תבע להצטרף למטבחון לאחר קבלת התפקיד, דרישה שבעטיה החליט דוד לוי לפרוש מן המטבחון. לאחר שפרש דוד לוי מן הממשלה, חודשה פעילות המטבחון בינואר 1998, והרכבו החדש היה: בנימין נתניהו, יצחק מרדכי, אריאל שרון ושר התעשייה נתן שרנסקי (ולפרקים גם יצחק לוי). בינואר 1999, בעקבות חילופי השרים במשרד הביטחון, הודיע נתניהו על ביטול המטבחון ועל החלפתו בצוות שיכלול אותו ואת השרים שרון ושר הביטחון משה ארנס יחד עם היועץ לביטחון לאומי.
בממשלה ה-32, ממשלתו השנייה של בנימין נתניהו, התקיים פורום מצומצם של שרי ממשלה. תחילה כונה הפורום השביעייה, והוא כלל את ראש הממשלה נתניהו ואת השרים אהוד ברק, אביגדור ליברמן, משה יעלון, דן מרידור, בני בגין ואלי ישי. עם צירופו של השר יובל שטייניץ לפורום השרים שונה השם ל-השמינייה. באוגוסט 2012 הצטרף לפורום המצומצם השר אבי דיכטר, ובהתאמה שונה שמו לפורום התשיעייה. עם התפטרותו של השר ליברמן שב הפורום למנות שמונה חברים. "המטבחון המצומצם" כלל בממשלה ה-32 את ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר הביטחון אהוד ברק ושר החוץ אביגדור ליברמן.[3]
בממשלה ה-35, סוכם על הקמת פורום מצומצם של שרי ממשלה, במודל הדומה לממשלה ה-32.[4] גודלו היה 10 שרים.[5]
בממשלת ישראל ה-37 התקיים פורום מצומצם של חברי ממשלה שהורה על פעולות ביטחוניות רגישות, והורכב מראש הממשלה נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט והשר לנושאים אסטרטגיים רון דרמר.
במלחמת חרבות ברזל הפורום המצומצם מורכב מראש הממשלה נתניהו, שר הביטחון גלנט, השר גנץ ו-2 משקיפים, השרים רון דרמר וגדי איזנקוט.
קישורים חיצוניים
עריכה- דוד גולומב, קוראינו כותבים | המטבח, התבשיל והטעם, דבר, טור 1, 29 ביולי 1968
- דיוני קבינט בממשלת גולדה מאיר באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
הערות שוליים
עריכה- ^ ועדת השרים לענייני ביטחון 1973, בארכיון המדינה
- ^ ישראל טל, ביטחון לאומי - מעטים מול רבים, הוצאת דביר, 1996.
- ^ מיה בנגל, לקראת הגעת מיטשל: דיון ראשון של המטבחון, באתר nrg, nrg, 13 באפריל 2009.
- ^ ברק רביד, "נתניהו וגנץ סיכמו: פורום מצומצם לדיונים מדיניים רגישים", באתר חדשות 13, 6 ביוני 2020
- ^ גילי כהן, המטבחון חוזר: גנץ ונתניהו סיכמו על הקמת פורום מצומצם להחלטות ביטחוניות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 29 ביולי 2020