המשלחת המאוחדת במשחקים האולימפיים
ערך ללא מקורות | |
המשלחת המאוחדת (ברוסית: Объединённая команда) הוקמה לאחר שברית המועצות התפרקה בדצמבר 1991 והוועד האולימפי של ברית המועצות פורק ב-12 במרץ 1992.
![]() | ||||||
הוועד האולימפי הלאומי | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
קוד ייצוג | EUN | |||||
שם | חבר המדינות | |||||
מדליות קיץ | ||||||
| ||||||
מדליות חורף | ||||||
| ||||||
השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה) | ||||||
1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024 | ||||||
השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה) | ||||||
1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 |
עד פתיחתה של אולימפיאדת ברצלונה שנערכה בקיץ 1992, יצאו רק שלוש המדינות הבלטיות: אסטוניה, לטביה וליטא, אשר קיבלו את הכרת הוועד האולימפי הבינלאומי כמדינות עצמאיות ושלחו משלחות נפרדות לאולימפיאדה. יתר 12 המדינות הסובייטיות - אוזבקיסטן, אוקראינה, אזרבייג'ן, ארמניה, בלארוס, גאורגיה, טג'יקיסטן, טורקמניסטן, מולדובה, קזחסטן, קירגיזסטן ורוסיה - התחרו במשלחת משותפת של מדינות ברית המועצות לשעבר: המשלחת המאוחדת (Unified Team), שכללה 494 ספורטאים דוברי-רוסית. המשלחת השתתפה תחת הדגל האולימפי, וכאשר זכו ספורטאיה במדליית זהב נוגן ההמנון האולימפי. עם זאת, בטקסי הענקת המדליות הונפו הדגלים הלאומיים של מדינותיהם.
במשחקים הקיץ היחידים בהם לקחה חלק המשלחת היא גרפה כ-112 מדליות.
היסטוריה
עריכהאולימפיאדת ברצלונה
עריכהברית המועצות התפרקה בדצמבר 1991 והוועד האולימפי של ברית המועצות פורק ב-12 במרץ 1992. עד פתיחתה של אולימפיאדת ברצלונה, רק שלוש המדינות הבלטיות, אסטוניה, לטביה וליטא, קיבלו את הכרת הוועד האולימפי הבינלאומי כמדינות עצמאיות ושלחו משלחות נפרדות לאולימפיאדה. יתר 12 המדינות - אוזבקיסטן, אוקראינה, אזרבייג'ן, ארמניה, בלארוס, גאורגיה, טג'יקיסטן, טורקמניסטן, מולדובה, קזחסטן, קירגיזסטן ורוסיה - התחרו במשלחת משותפת: המשלחת המאוחדת (Unified Team), שכללה 494 ספורטאים. המשלחת השתתפה תחת הדגל האולימפי, וכאשר זכו ספורטאיה במדליית זהב נוגן ההמנון האולימפי. עם זאת, בטקסי הענקת המדליות הונפו הדגלים הלאומיים של מדינותיהם.
המשלחת המאוחדת דורגה בסיום המשחקים בראש טבלת המדליות, עם 112 מדליות, מתוכן 45 מדליות זהב.
המתעמלים הגיעו גם הפעם להישגים הגבוהים ביותר, כשצברו 18 מדליות, 9 מהן מדליות זהב. הבלארוסי ויטלי שצ'רבו זכה ב-6 מדליות זהב מתוך 8 מדליות אפשריות: בתחרות הקבוצתית, בקרב-רב, במקבילים, בטבעות, בקפיצות ובסוס הסמוכות (בתרגיל זה חלק את המקום הראשון עם הצפון-קוריאני פאי גיל סו). גריגורי מיסיוטין זכה בארבע מדליות כסף אישיות, בקרב-רב, בקרקע, במתח ובקפיצות. ולרי בלנקי מאזרבייג'ן השלים שלישייה המשלחת המאוחדת בתחרת קרב-רב לאחר שזכה במדליית ארד. מתעמל נוסף, איגור קורובצ'ינסקי, זכה במדליית ארד במקבילים. נבחרת הנשים זכתה גם הפעם בתחרות הקבוצתית, ובכך השלימה מאזן מושלם של 10 מדליות זהב בתחרות זו, מאז 1952. טטיאנה גוצו זכתה גם במדליית זהב בקרב-רב ובמדליית כסף במקבילים המדורגים, וטטיאנה ליסנקו זכתה במדליית זהב בקורה ובמדליית ארד בקרקע.
האתלטים זכו אף הם להישגים נאים, כשצברו 21 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. ילנה רומנובה זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר, וסגניתה הייתה טטיאנה סמולנקו, האלופה האולימפית היוצאת. ולנטינה יגורובה זכתה במדליית זהב במרתון, סווטלנה קריבליובה זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל, וגם נבחרת השליחות ב-400X4 מטר זכתה במדליית זהב. חברת הנבחרת אולגה בריזגינה איבדה את תוארה בריצת 400 מטר, וזכתה במדליית כסף. נבחרת השליחות ל-100X4 מטר זכתה במדליית כסף, ואחת מחברותיה, אירינה פריבלובה, זכתה גם במדליית ארד בריצת 100 מטר. שש אתלטיות נוספות זכו במדליות כסף: אירינה בלובה (קרב שבע), ליליה נורוטדינובה (ריצת 800 מטר), ילנה ניקולייבה (הליכה ל-10 ק"מ), אינסה קראבץ (קפיצה משולשת), ליודמילה רוגצ'ובה (ריצת 1500 מטר) ונטליה שיקולנקו (הטלת כידון). אצל הגברים, ספורטאי המשלחת המאוחדת זכו בכל 3 המדליות ביידוי פטיש: אנדריי עבדובלייב זכה במדליית הזהב, איגור אסטפקוביץ' בכסף ואיגור ניקולין בארד. שיאן העולם בקפיצה במוט, סרגיי בובקה, אכזב כשפסל שלושה ניסיונות רצופים והודח מהתחרות. במדליית הזהב זכה הרוסי מקסים טרסוב, וסגנו היה איגור טרנדנקוב. במדליית זהב נוספת זכה אנדריי פרלוב, בהליכה ל-50 ק"מ, ואילו ויאצ'יסלב ליחו זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל.
בהיאבקות זכו ספורטאי המשלחת ב-16 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. ארסן פדזייב, מחרבק חדרצב ואלכסנדר קרלין שמרו על תואריהם מסיאול. לרי חבלו שיפר את הישגו וזכה במדליית זהב, ואולג קוצ'רנקו ומנצאקאן אסקנדריאן זכו אף הם במדליות זהב. סרגיי סמאל, אלמאדי ג'בראילוב, אלפרד טר-מקרטיצ'יאן, סרגיי מרטינוב ואסלאם דוגושייב זכו כולם במדליות כסף. דוד גובג'ישווילי איבד את תוארו וזכה במדליית ארד, ודאולט טרליחנוב זכה אף הוא במדליה אולימפית שנייה שהייתה מדליית ארד. במדליות ארד נוספות זכו ווגאר אורוג'וב, גוגי קוגואשווילי וסרגיי דמיאשקביץ'.
השחיינים סיימו את התחרות עם 9 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, והפגינו שליטה במשחים הקצרים בסגנון חופשי. אלכסנדר פופוב ניצח במשחים ל-50 ול-100 מטרים, ובראשון אף קבע שיא אולימפי (21.91 שניות). יבגני סאדוביי קבע שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר חופשי (1:46.70 דקות) ושיא עולם במשחה ל-400 מטר חופשי (3:45.00 דקות), וכן היה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים במדליית הזהב במשחה ל-200X4 מטר חופשי. נבחרות השליחים ל-100X4 מטר חופשי ול-100X4 מטר מעורב זכו במדליות כסף, והשחיין ולדימיר סלקוב זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. אצל הנשים, זכתה ילנה רודקובסקאיה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה ובמדליית ארד במשחה השליחות ל-100X4 מטר מעורב.
הקלעית מרינה לוגביננקו זכתה בשתי מדליות זהב, באקדח אוויר ובאקדח, ובמדליות זהב נוספות זכו הקלעים גראצ'יה פטיקיאן (ירי בשלושה מצבים), יורי פדקין (רובה אוויר) וקונסטנטין לוקשיק (אקדח). סרגיי פיז'יאנוב זכה במדליית כסף בירי באקדח אוויר, ואנטולי אסרבאייב עשה זאת בירי במטרה נעה. הג'ודאים נאזים חוסיינוב ודוד חחליישווילי זכו במדליות זהב, ודמיטרי סרגייב וילנה פטרובה זכו במדליות ארד. בסיף, זכתה נבחרת הגברים בחרב במדליית זהב ונבחרת הדקר זכתה במדליית ארד. פבל קולובקוב הוסיף מדליית כסף בתחרות האישית, סרגיי גולוביצקי זכה במדליית כסף ברומח, ואצל הנשים זכתה טטיאנה סדובסקאיה במדליית ארד ברומח. חותרי הקאנו דמיטרי דובגלנוק ואלכסנדר מסייקוב זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-500 מטר. מיכל סילווינסקי זכה במדליית כסף שנייה ברציפות במקצה המקביל ליחידים. אלכסנדרה טימושנקו שיפרה את הישגה מסיאול וזכתה במדליית זהב בהתעמלות אמנותית, ובמדליית הארד זכתה אוקסנה סקלדינה.
אירינה לשקו זכתה במדליית כסף בקפיצה למים מ-3 מטר, וילנה מירושינה זכתה במדליית כסף בקפיצה למים מ-10 מטר. דמיטרי סאוטין זכה במדליית ארד בקפיצה מ-3 מטר. המתאגרף רוסטיסלב זאוליצ'ני זכה במדליית כסף, ורמז פליאני זכה במדליית ארד. הנבחרת בקרב חמש מודרני זכתה במדליית כסף, ואדוארד זנובקה זכה גם במדליית ארד אישית. הקשתית נטליה ולייבה זכתה בשתי מדליות ארד, הן אישית והן קבוצתית. הטניסאי אנדריי צ'רקסוב זכה במדליית ארד, וכך גם צמד הטניסאיות ליילה מסחי ונטשה זברבה. בחתירה, הסתכמו ההישגים במדליית ארד בה זכתה רביעיית החותרות.
נבחרת הנשים בכדורסל זכתה במדליית זהב לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת סין. בכדוריד זכו הגברים במקום הראשון לאחר ניצחון על שוודיה, ואילו הנשים זכו במדליית הארד לאחר ניצחון על נבחרת גרמניה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הנשים בכדורעף זכתה במדליית הכסף לאחר הפסד לנבחרת קובה, ונבחרת הגברים בכדורמים זכתה במדליית הארד לאחר ניצחון על נבחרת ארצות הברית. נבחרת הכדורסל נאלצה להסתפק במקום הרביעי, לאחר שהפסידה לנבחרת קרואטיה בחצי הגמר, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לנבחרת ליטא, בשורותיה שיחקו שחקנים שהיו בעבר בנבחרת ברית המועצות, כארבידאס סבוניס.
החל מאולימפיאדת אטלנטה (1996), שלחו 12 המדינות שהרכיבו את המשלחת המאוחדת משלחות נפרדות.
אולימפיאדת אלברוויל
עריכהבדומה לאולימפיאדת ברצלונה, גם באולימפיאדת אלברוויל (1992) השתתפה משלחת מאוחדת, שכללה ספורטאים מ-6 ממדינות ברית המועצות לשעבר: אוזבקיסטן, אוקראינה, ארמניה, בלארוס, קזחסטן ורוסיה. שלוש המדינות הבלטיות שלחו משלחות נפרדות, ושש המדינות הנותרות לא יוצגו במשחקים. המשלחת דורגה במקום השני, אחרי גרמניה, עם 23 מדליות, מהן 9 מדליות זהב.
בסקי למרחקים, זכתה המשלחת המאוחדת ב-9 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. כל המדליות הושגו בידי נשים. ליובוב יגורובה זכתה במדליות זהב במרוצים ל-10 ול-15 ק"מ, ובמדליות ארד במרוצים ל-5 ול-30 ק"מ. ילנה ויאלבה זכתה במדליות ארד בכל ארבעת המרוצים. שתיהן זכו גם במדליית זהב במרוץ השליחות ל-5X4 ק"מ, יחד עם לריסה סמטנינה, שעבורה הייתה זו מדליה אולימפית עשירית, ומדליית זהב רביעית, בחמש אולימפיאדות.
בהחלקה אמנותית בזוגות זכו נטליה מישקוטיונוק וארטור דמיטרייב במדליית הזהב, וילנה בצ'קה ודניס פטרוב זכו במדליית הכסף. אחרי שזכו במדליית ארד בסרייבו ובמדליית כסף בקלגרי, התקדמו מרינה קלימובה וסרגיי פונורמנקו צעד נוסף, וזכו במדליית זהב בריקוד על הקרח. מאיה אוסובה ואלכסנדר ז'ולין זכו במדליית ארד בתחרות זו, ובמדליית זהב נוספת זכה ויקטור פטרנקו. במרוץ הביאתלון ל-7.5 ק"מ, זכתה אנפיסה רזצובה במדליית הזהב, וילנה בלובה זכתה במדליית הארד. שתיהן זכו גם במדליית ארד במרוץ השליחות ל-7.5X3 ק"מ. ביאתלטית נוספת, סווטלנה פצ'רסקאיה, זכתה במדליית כסף במרוץ ל-15 ק"מ. יבגני רדקין זכה במדליית זהב במרוץ ל-20 ק"מ, ונבחרת השליחים איבדה את תוארה לגרמניה לאחר שש זכיות רצופות, והסתפקה במדליית הכסף. יליזבטה קוז'בניקובה זכתה במדליית כסף בסקי חופשי ונבחרת הנשים בהחלקה מהירה במסלול קצר זכתה במדליית ארד במרוץ השליחות ל-3000 מטר.
טורניר ההוקי קרח לא כלל עוד בית גמר, ונערך בשיטת שלבים (רבע גמר, חצי גמר וגמר). נבחרת המשלחת המאוחדת זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה בחצי הגמר 2–5 על ארצות הברית, ובמשחק הגמר ניצחה את קנדה 1–3.
החל מאולימפיאדת לילהאמר (1994) נפרדו דרכיהן של המדינות, וכל אחת מהן מיוצגת בנפרד.
מדליות
עריכה |
ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים |
לפי אולימפיאדה
עריכה
באולימפיאדות הקיץ:[1]
|
באולימפיאדות החורף:[1]
|
לפי ענף
עריכה
בענפי הקיץ:[2]
|
בענפי החורף:[2]
|
ראו גם
עריכהעיינו גם בפורטל: | |||
---|---|---|---|
פורטל ספורט |
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-4 במאי 2022.
{{cite web}}
: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) - ^ 1 2 "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-4 במאי 2022.
{{cite web}}
: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)