יאגדפנתר
היאגדפנתר (בגרמנית: "פנתר ציד") היה משחית טנקים גרמני במלחמת העולם השנייה המבוסס על תובת טנק הפנתר. קרוב ל-400 יאגדפנתרים יוצרו בין השנים 1945-1944.
![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג | משחית טנקים |
מדינה מייצרת |
![]() |
שנת ייצור | 1944 |
מערכה מרכזית | מלחמת העולם השנייה |
יחידות שיוצרו |
415 ![]() |
מידע טכני | |
אורך | 9.87 מטר |
רוחב | 3.42 מטר |
גובה | 2.71 מטר |
משקל | 45.5 טון |
מהירות | 46 קמ"ש |
טווח פעולה | 160 ק"מ |
מנוע | בנזין, 690 כוח סוס |
שריון | 80 מ"מ |
צוות | 5 |
מערכות נשק | |
חימוש עיקרי |
תותח 88 מ"מ |
חימוש משני | מקלע MG34 7.92 מ"מ |
![]() ![]() |
פיתוח
עריכהב-3 באוגוסט 1942, החליטה סוכנות החימוש הגרמנית לפתח משמיד טנקים חדש המבוסס על שלדת טנק הפנתר, עם תותח 88 מ"מ ארוך. התכנון ניתן ליצרנית הנשק קרופ, שהייתה בשעתו אחראית לפיתוח טנק הפנתר. באוקטובר 1943 הוצג דגם אבטיפוס של היאגדפנתר (ביחד עם דגמי עץ של הטיגר II והיאגדטיגר) לפני אדולף היטלר שאישר את פיתוחם, ונתן ליאגדפנתר את שמו.
על מנת להתאים את תותח ה-88 מ"מ הגדול לשלדה של הפנתר, הצדדים של הטנק הורמו והורחבו לתוך הצריח בדיוק כמו במשמידי טנקים אחרים בעלי תותח גדול כמו השטוג והיאגדפנצר. ללא צריח זז, היאגדפנתר חייב היה לנוע כולו לעבר המטרה כדי לירות ובכך גרע מקצב האש שלו.
היאגדפנתר חומש בתותח אנטי-טנק 88 מ"מ ארוך קנה בדיוק כמו הטיגר II. החימוש המשני היה מקלע MG34 בקוטר 7.92 מ"מ על הצריח. בזכות התותח ה-88 העצמתי היאגדפנתר היה מסוגל לחסל כל טנק של בעלות הברית עד לטווח של 3000 מטרים. מאחר שהיה מבוסס על שלדת הפנתר האמינה, הטנק לא סבל מבעיות מכניות רבות.
ייצור
עריכהבתחילת 1944 החל הייצור של היאגדפנתר, ועד לסוף המלחמה נבנו כ-392 יחידות. היאגדפנתרים הוכנסו לגדודים נגד-טנקים ושירתו בעיקר בחזית המזרחית. בחזית המערבית הם הוכנסו לשירות לראשונה במספרים קטנים מאוד בקרב על נורמנדי. בדצמבר 1944 הובאו כ-51 יאגדפנתרים מהחזית המזרחית לקראת קרב הארדנים.
ניסיון בקרב
עריכהב-30 ביולי 1944 ליד העיירה לוס לוגס בנורמנדי, שלושה יאגדפנתרים מגדוד הפנצרים ה-654 ארבו לקבוצת טנקים בריטים מגדוד המשמר ה-6 והשמידו כ-10 - 11 טנקי צ'רציל בתוך שתי דקות. באותו זמן הגיעו טנקים בריטים נוספים ופתחו באש על היאגדפנתרים, וגרמו לשני צוותים לנטוש את הטנקים בגלל פגיעה בזחלים, בעוד הטנק השלישי נסוג.[1]
בזכות תותח ה-88 מ"מ החזק, הניידות והשריון העבה, היאגדפנתר היה ליריב אימתני לבעלות הברית. מאפיינים אלו הפכו אותו לאחד ממשמידי הטנקים הטובים ביותר במלחמת העולם השנייה, אך הוא הוכנס לשירות מאוחר מדי מכדי שתהיה לו השפעה רצינית.[1]
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 Panzerjager V Jagdpanther Sd. Kfz. 173, באתר Achtung Panzer