יהודה גור-אריה
יהודה גור-אריה (נולד ב-1934 בבסרביה) הוא משורר עברי, מתרגם ועורך. ניצול השואה.
לידה |
16 בפברואר 1934 (בן 90) Lencăuți, מולדובה ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
מקום לימודים |
אוניברסיטת תל אביב ![]() |
שפות היצירה |
עברית, יידיש ![]() |
![]() ![]() |
קורות חיים
עריכהנולד בעיירה קטנה בבסרביה, כיום מולדובה, ב-1934. בילדותו במלחמת העולם השנייה גורש למחנה ריכוז רומני בטרנסניסטריה, ושהה בו שלוש וחצי שנים.
עלה לישראל כנער. היה חבר קבוצת אלומות בעמק הירדן. תושב גבעת שמואל, ובוגר החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
היה עורך במדור הספרותי של העיתון "מעריב" עד פרישתו (1992). עורך כתבי יד, ספרים ועבודות מחקר אקדמיות בעברית. כותב שירה, פרוזה (סיפורים) ורשימות ספרותיות, וכן מאמרים פובליציסטיים בעיתונות העברית והיידית.
מתרגם מן השפות: יידיש, רוסית ורומנית. תרגם עד כה כ-35 ספרים, וכן כ-120 תרגומים אחרים, בכתבי-עת.
מפרסם מפרי עטו בבמות הספרותיות השונות בארץ, כ-130 פרסומים עד כה.
שירו "כפל" הולחן על ידי נחום היימן והתפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין.
ספרים
עריכה- זערורים – שירים בתכלת, (מיניאטורות), הוצאת מחברות לספרות (1966)
- שבחי הקיץ – שירים, הוצאת עקד (1978)[1]
- תעלולי טלי – סיפורים לילדים, הוצאת ספרית פועלים (1983)
- תעודת מעבר – שירים, הוצאת עקד (1988)
- מצב צבירה – שירים, הוצאת ספרית פועלים (1994)
- ריח אורנים – סיפורים, הוצאת עקד (1999) הספר תורגם לאיטלקית וראה אור באיטליה, בשתי מהדורות: 2002, 2004
- צבעי פרפר – שירים ועוד – הוצאת כרמל (2006).
תרגומים
עריכהמיידיש
עריכה- עלי שכטמן, טבעות בנשמה; לילות של כוכבים כבויים, הוצאת ספרית פועלים (1983); מהדורה שנייה – הוצאת ידיעות אחרונות (1992).
- שירים מסדנת היזע – שירי פועלים יהודים, מדור בעיתון 77, יחד עם נתן יונתן (1982–1984).
- שלושה סיפורים של לייב רוכמן, בספר המבול, הוצאת הקיבוץ המאוחד (1988).
- יצחק בשביס-זינגר, זכרונות ממועדון הסופרים והעיתונאים בוורשה, "קשר" (1991).
- מרים יהב, בתי, אולי את… – זכרונות של נערה באושוויץ (1992).
- יהושע פרלה, יהודים סתם: רומן, "הספרייה החדשה", הוצאת הקיבוץ המאוחד (1992).
- הנערה בצעיף פרחי דובדבן – שירי הייקו יפניים, בתירגום מיידיש, הוצאת ירון גולן (1993).
- דוד זבלודובסקי, שנים עברו, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן (1996).
- שלמה ווארזאגער, הלינה: רומן, הוצאת ספרית פועלים (1996).
- ינטה מאש, במעמקי הטייגה: סיפורים [עומד לראות אור][דרוש מקור]
- עלי שכטמן, מעבר לחשכה: סיפורים [עומד לראות אור][דרוש מקור]
- ש. ל. שניידרמן, הוויסלה דיברה יידיש: רשמי סיור בפולין לאחר השואה [עומד לראות אור]
- יחיאל ישעיהו טרונק, פולין: זכרונות (5 כרכים) [עומד לראות אור מטעם אונ' תל אביב ובית שלום עליכם]
- יחיאל שטרן, החדר ובית-המדרש: זכרונות [עומד לראות אור מטעם אונ' תל אביב, המכון לחקר יהדות פולין]
- אלכסנדר שפיגלבלאט, פינות כחולות – איציק מאנגר – חייו, שירתו והבלדות שלו [עומד לראות אור בהוצאת כרמל]
מרוסית
עריכה- ולדימיר ווינוביץ', "שני חברים": נובלה, עתון 77, (1984).
- בוריס פסטרנק, "אנשים ומצבים": פרקי אוטוביוגרפיה, עתון 77 (1986).
- לב טולסטוי, שטן: נובלה, הוצאת עקד (1994); מהדורה שנייה, הוצאת גוונים (2004).
- זאב גיטלמן, ערפל של פטל: סיפורים [עומד לראות אור]
- רחמין מטאטוב, דפי חיים: זכרונות (2002).
- "מבט מירושלים": סיפורים ומסות של עולים מחבר העמים, מהות: כתב-עת ליצירה יהודית (2003).
מרומנית
עריכה- סולומון שפירא, בדרכי גירוש: זכרונות מטרנסניסטריה ומסיביר (1987).
- בוריס וקסלר, העמק הצונן: סיפורים, הוצאת תמוז (1995).
- בוריס וקסלר, המקום שבו ישנות הרוחות: סיפורים, הוצאת רשפים (1997).
- מריאנה יוסטר, אצלנו בפרומושיקה: סיפורים, הוצאת Persona, רומניה (1997).
- יוסף רוזן, מדוע יהודי: על דרכו של רומני ליהדות, הוצאת ראובן מס (2001).
ועוד תרגומים - שירה, פרוזה ומסה – בספרים, בכתבי-עת ובפרסומים ספרותיים.
פרסים
עריכה- 1995 (תשנ"ה) – פרס שָׂרַת המדע והאמנויות למתרגמים, על תרגום מיידיש לעברית.
- 2002 (תשס"ב) –בפרס ע"ש יעקב פיכמן.
- 2006 – פרס ע"ש דוד הופשטיין, מטעם הרשות הלאומית לתרבות היידיש ואגודת סופרי ועיתונאי יידיש, על כלל יצירתו ופעילותו למען תרבות יידיש.
קישורים חיצוניים
עריכה- כתבי יהודה גור-אריה בפרויקט בן-יהודה
- יהודה גור-אריה, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה"
- יהודה גור-אריה, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
- רשימת הפרסומים של יהודה גור-אריה, בקטלוג הספרייה הלאומית
- יהודה גור-אריה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- יהודה גור-אריה, דף שער בספרייה הלאומית
- יהודה גור-אריה, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
הערות שוליים
עריכה- ^ חיים נגיד, ספרים חדשים עיון ראשון: שירה, מעריב, טור 2, 10 בנובמבר 1978.