יובל ירח
ביוגרפיה ויצירה
עריכהיובל ירח נולד בהוד השרון ולמד בתיכון מוסינזון בעירו, במגמת סוציולוגיה.[1] ירח הוא בוגר אוניברסיטת חיפה במדעי החברה. בשנות התשעים השתתף בקורסים לכתיבה יוצרת בהדרכות א.ב. יהושע ואורציון ברתנא ועבד כטכנאי ומנהל רשתות מחשב בארץ ובאוסטרליה. בשנת 2013, ביצע יובל הסבה להוראה והוא משמש כמורה לאנגלית ותקשוב בבית ספר תיכון בארץ. בשנת 2000 יצא לאור קובץ סיפוריו בשם "החושק", ואליו הצטרפו במהלך השנים ארבעה ספרים נוספים.[1]
תשומת לבם של הקוראים והביקורת הופנתה ליובל ירח לאחר פרסום ספרו "השתיקות": ספר שעוסק בשואה, המסופר על ידי סופר צעיר שלא היה נוכח באירועים, אך למד עליהם מנוכחותן וסיפוריהן של סבתו ואמו. עם כל זאת מתרשמת העורכת והמבקרת מהספר, עלית קארפ, שהוא אבן דרך בכתיבה על השואה, ומעידה על עצמה שמעולם לא קראה תיאורים משכנעים כל כך, חיוניים כל כך של רעב כמו בספרו של יובל ירח על סבתו מניה, ששרדה את מחנה פלאשוב ואת אושוויץ".[2]
חיים באר כותב על יצירתו של ירח: "יובל ירח מצטרף למסורת של סופרים גדולים כמו ברנר, ברדיצ'בסקי וגנסין – סופרים שלוקחים אחריות. הרצון לגעת בכיבשונה של הוויה אנושית ולאומית הוביל אותו למהלך ספרותי נועז, ובעשותו כן הוא מזכיר לנו שספרות היא לא רק בידור ושעשוע של מעבד תמלילים ושהיא יכולה לעלות שוב על דרך שממנה ירדה. בתקופות של דכדוך, הידיעה שבמקום מן המקומות יושב אדם מישראל שכותב כך – זהו דבר המעניק תקווה."[3]
ספריו
עריכה- החושק, הסיפורים, גוונים, 2000
- המילון הערום, אסטרולוג, 2003
- השתיקות, זמורה ביתן, 2016
- זרעי מלח, זמורה ביתן, 2020
- נקודת עיוורון, זמורה ביתן, 2024
קישורים חיצוניים
עריכה- עמרי חורש, הנכד שכתב את השתיקה של סבתו, באתר ynet, 5 במאי 2016
- נעמה כרמי, "להיות שם", קרוא וכתוב, 30 ביולי 2017
- יורם, מלצר, "אלכימיה של שתיקות", אלכסון, 17 באוגוסט 2016
- איריס גנור, "זרעי מלח – יובל ירח", אלה יווניה קוראת ספרים, 25 בינואר 2020
- רחל גץ סלומון, ההתמסרות אל "זרעי מלח" אינה קלה, אבל בסוף זה קורה, באתר הארץ, 3 ביוני 2020
- עמרי הרצוג, "אני נוהג לקרוא בלילה, אך עם הספר הזה לא הצלחתי להירדם", הארץ, 21 במאי 2024
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 יובל ירח, לקסיקון הספרות העברית החדשה
- ^ עלית קרפ, "השתיקות": אבן דרך בכתיבה על השואה, באתר הארץ, 13 במרץ 2017
- ^ השתיקות, אתר כנרת, זמורה, דביר