ישוע בן גלגולא
ישוע בן גַלגוּלָא (או ישע בן גלגלה או ישוע בן גלגולה) היה אחד ממנהיגי מרד בר כוכבא. ייתכן שהיה מפקד הרודיון בזמן המרד, ואולי היה אף סגנו של מפקד המרד, שמעון בן כוסבה.
| |||||||||
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/c/cf/Murabba%27at_43.gif/250px-Murabba%27at_43.gif)
המידע המועט אודות ישוע בן גלגולא עולה מאגרות ומתעודת נישואין שהגיעו ממערות מורבעאת שבמדבר יהודה (כל האיגרות נמצאות במוזיאון ישראל שבירושלים).
ישוע היה כנראה אחיה של סלומי בת ואנוס גלגולא (שמופיעה בתעודה מורבעאת 115), ומוצאו מן הכפר בית בצי שבפלך הרודיון.[1][2] מתעודת הנישואין של אחותו (תעודה 115), שנכתבה יוונית בשנת 124 בטופארכיה של הרודיון, ידוע דרך היגוי שמו: גַלגוּלָא,[3] Γαλγουλά, במלרע.[4]
באחת האיגרות נקרא ישוע בן גלגולא "ריש המחניה" ("ראש המחנה") - כינוי המעיד על תפקידו החשוב, אולם מקום מחנהו המדויק אינו ידוע לנו.[3] ישוע בן גלגולא מתבקש על ידי מנהיג המרד לבצע בקשות אדמיניסטרטיביות שונות כמו לשלוח חיטה ללוחמים, להכין להם מקום לינה, ולחזק את הביצורים במקום מושבו. מנחם מור גורס כי ישוע בן גלגולא היה אחראי על הגזרה הצפונית במערכה וכמו שאר המנהיגים האדמיניסטרטיביים היה אחראי על ביצוע החלטות המינהל האזרחי.[5]
בסופו של מרד בר כוכבא, נמלטו ישוע בן גלגולא ומשפחתו למערות ואדי מורבעאת, שמקור ערוציו בסביבת הרודיון.[3] למערות אלה נמלטו גם הלל בן גריס, הפרנס של הרודיון, ומשפחתו.
מכתב פפירוס מורבעת 42
עריכהאיגרת זו,[6] נכתבה על ידי הפרנסים של הכפר בית משכו לישוע בן גלגולא, אשר נשא את התואר "ראש המחנה" וייתכן שהיה מפקדה של הרודיון. השנים העידו כי פרתו של יעקב בן יהודה, תושב הכפר בית משכו, שנלקחה על ידי יהוסף בן ארצטון, שייכת ליעקב בן יהודה שקנה אותה בכספו. הפרנסים ציינו כי אלמלא הרומאים, שהיו קרובים למקום שבו הם נמצאו, הם היו באים בעצמם לפני ישוע בן גלגולא ומבהירים את פרשת הפרה.
"מן הפרנסין של בית משכו מן ישוע ומן אלעזר לישוע בן גלגולא ריש המחניה שלום. שידע יהיה לך שהפרה שלקח יהוסף בן ארצטון מן יעקב בן יהודה שיושב אבית משכו. שהי שלו מזבנות ואף אללי שהגיים קרבים אלנו אזי עגלתי הפצה והפצתיך על ככה שלא תהי אמור מן כשרון לא עלתח אצלך אהוה שלום וכל בית ישראל"
— עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 157
מכתב פפירוס מורבעת 43
עריכהתעודה זו לא נמצא בחפירה ארכאולוגית מסודרת, אלא נקנתה בינואר 1952, על ידי הרדינג ודה ווֹ, מידי סוחר עתיקות, שטען כי מקורהּ במערות מורבעת.
באיגרת זו,[7] שנשלחה ממנהיג המרד, שמעון בן כוסבה ("בר כוכבא"), הוא פונה לישוע בנוגע לאנשי הגליל שנמצאים תחת פיקודו של ישוע. באיגרת זו פוקד בר כוכבא על בן גלגולא שלא לאפשר לאיש מאנשי הגליל שנשבו על ידו להימלט, מאחר שהללו סירבו להשתתף במרד, ואף מאיים לאסור אותו ואת אנשיו אם ימלט אפילו אחד מהשבויים. על פי פרשנות חלופית, מורה בר כוכבא לשמור היטב על היהודים יושבי הגליל ולא לפגוע בהם.
"משמעון בן כוסבה לישע בן גלגלה ולאנשי הכרך שלום. מעיד אני עלי תשמים יפס[ד] מן הגללאים שאצלכם כל אדם שאני נתן תכבלים ברגלכם כמה שעסת[י] לבן עפלול"
— עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 157
המגילה כתובה עברית, וזה פירושה: משמעון בן כוסבה לישע בן גלגלה ולאנשי הכרך, שלום, מעיד אני עלי את השמים (שאם) ייפס[ד] מן הגלילאים שאצלכם כל אדם - שאני נותן את הכבלים ברגלכם כמו שעשית[י] לבן עפלול.
מכתב פפירוס מורבעת 44
עריכהאיגרת זו עוסקת באספקת תבואה ומלמדת שלוחמיו של בר כוכבא שמרו שבת, שכן בן כוסבא ביקש מישוע לארח בשבת את האנשים שיבואו לאסוף את החיטה.
"משמעון לישוע בן גלגולה, שלום שתשלח תבו חמשת כורין ח[טי]ן ש[ ]ש לביתי אצלך בדעת ותתקן להן מקום פניו יהו בו אצלך תשבת הזו אם יחפצו לבי והתחזק וחזק תמקום הוא שלום ופקדתי תמי שיתן לך תחטין של האחר השבת יטלון"
— עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 159
המגילה כתובה עברית, וזה פירושה: משמעון לישוע בן גלגולה, שלום, שתשלח ותביא חמישה כורים חטים שיש לביתי אצלך בדעת (=הסכמה?) ותתקין להן מקום פנוי שיהיה בו אצלך את השבת הזו אם יחפצו לבוא. והתחזק וחזק את המקום. היה שלום. ופקדתי את מי שיתן לך את החטים שלאחר השבת יטלו אותן.
ראו גם
עריכהלקריאה נוספת
עריכה- עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 155–160
הערות שוליים
עריכה- ^ P. Benoit, J.T Milik and R de Vaux, Les grottes de Murabba'at - DJD II, Oxford: Clarendon, 1961, pp. 243-254
- ^ חנן אשל, "תולדות המחקר וסקירת הממצא ממערות המפלט במדבר יהודה", בתוך: חנן אשל ודוד עמית (עורכים), מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא, תל אביב תשנ"ט, עמ' 26.
- ^ 1 2 3 יגאל ידין, החיפושים אחר בר-כוכבא, עמ' 136.
- ^ אורי מור, עברית יהודאית, עמ' 28.
- ^ מנחם מור, מרד בר-כוכבא, עוצמתו והיקפו, עמ' 225
- ^ עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 155–159
- ^ עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 157