רוד חילס
חרטרוידה "רוד" מריה חילס (בהולנדית: Geertruida "Ruud" Maria Geels; 28 ביולי 1948 – 18 בנובמבר 2023) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ.
![]() | ||||
חילס, 1974 | ||||
מידע אישי | ||||
---|---|---|---|---|
לידה |
28 ביולי 1948 הארלם, הולנד | |||
פטירה |
18 בנובמבר 2023 (בגיל 75) הארלם, הולנד | |||
שם מלא | חרטרוידה מריה חילס | |||
גובה | 1.81 מטר | |||
עמדה | קשר התקפי, חלוץ | |||
מועדונים מקצועיים כשחקן* | ||||
| ||||
| ||||
נבחרת לאומית כשחקן | ||||
| ||||
* הנתונים מתייחסים למשחקי הליגה בלבד |
חילס נולד בהארלם. הוא היה מהכובשים המחוננים בתולדות הליגה ההולנדית, והוא סגן מלך השערים של הליגה בכל הזמנים. בצוותא עם רונאלד קומאן, הוא אחד משני השחקנים היחידים ששיחקו בשלוש הגדולות של הכדורגל ההולנדי (פיינורד, אייאקס ופ.ס.וו. איינדהובן), בנוסף למועדונים נוספים בהולנד ובבלגיה. לאורך הקריירה זכה חילס בין היתר בגביע אירופה לאלופות, שתי אליפויות וגביע בהולנד ואליפות בבלגיה. כשחקנה של אייאקס בין 1974 ל-1978 זכה ארבע פעמים רצופות בתואר מלך שערי הליגה ההולנדית, ובסך הכול זכה בתואר זה חמש פעמים, וכן זכה פעם אחת בתואר מלך השערים של גביע אופ"א.
במדי נבחרת הולנד הוא כבש 11 שערים בעשרים הופעות, ובין היתר נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1974 וליורו 1976.
קריירת משחק
עריכהב-1964, לאחר קריירת נוער חובבנית, הצטרף חילס בן ה-16 לקבוצת טלסטאר ספורטקלאב. בעונת 1965/1966 כבר שיחק במדיה בליגת העל ההולנדית, וכבש חמישה שערי ליגה בשמונה הופעות.
לאחר עונה אחת במדי טלסטאר נרכש על ידי קבוצת הפאר ההולנדית פיינורד. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה שותף לשתי סגנויות בליגה, ובעונת 1968/1969 סייע למועדון לזכות בדאבל המקומי. הוא כבש עשרה שערי ליגה בעשרים הופעות בדרך לזכייה באליפות הולנד. בגביע כבש חילס שלוש פעמים, כולל צמד בתשע הדקות הראשונות בחצי הגמר מול DWS אמסטרדם. הוא פתח במשחק הגמר מול פ.ס.וו. איינדהובן שהסתיים בשוויון 1–1, ובעקבותיו נקבע משחק חוזר, בו חילס לא שותף בניצחון קבוצתו 0–2.
עונה לאחר מכן הגיע למועדון המאמן ארנסט האפל. תחתיו ירדו משמעותית דקות המשחק של חילס, שכבש שמונה שערים ב-12 הופעות בלבד בליגה. חילס היה שותף לזכייתה של פיינורד בגביע אירופה לאלופות באותה העונה. הוא כבש רביעייה בניצחון הגבוה 2–12 על קו. אר. רייקיאוויק בסיבוב הראשון, ובמשחק הגומלין מול האיסלנדים כבש צמד בדרך לניצחון 0–4. הוא לא הוסיף לכבוש עוד בטורניר, וכלל לא נכלל בסגל הקבוצה למשחק הגמר, בו גברה פיינורד על סלטיק לאחר הארכה. בסיום אותה העונה עזב חילס את פיינורד, עם 46 שערי ליגה ב-89 הופעות.
לקראת עונת 1970/1971 עבר לגו אהד איגלס, אף היא מהליגה הבכירה. במדיה המשיך להפגין יכולת כיבוש שערים גבוהה, ותרם 17 שערים בעונת הבכורה שלו, ושער אחד יותר בעונתו השנייה.
לקראת עונת 1972/1973 יצא חילס לראשונה לליגת העל הבלגית, שם חתם במדי קלאב ברוז'. בעונת הבכורה שלו במועדון כבש עשרה שערי ליגה ב-23 הופעות, ועוד שני שערים בגביע אופ"א, ווסייע לקבוצתו לזכות באליפות בלגיה. עונה לאחר מכן שיפר את מספריו בליגה, עם 18 שערים בשלושים הופעות, וסיים עם ברוז' במקום החמישי.
הפריצה הגדולה בקריירה של חילס הגיעה לקראת עונת 1974/1975. מיד לאחר טורניר מונדיאל 1974, אליו זומן כחלק מסגל הולנד אך לא שותף במהלכו, חזר חילס להולנד שם חתם במדי אייאקס. בארבע עונות במועדון הוא היה המוציא לפועל העיקרי בהתקפת הקבוצה, כאשר בכל אחת מארבע העונות סיים כמלך השערים של הליגה ההולנדית, ואף התברג בין עשרת הכובשים הגדולים בתולדות המועדון בכל הזמנים. הוא העמיד ממוצעים מרשימים של קרוב לשער למשחק (בסך הכול 123 שערי ליגה ב-131 הופעות). הוא זכה עם הקבוצה באליפות הולנד בעונת 1976/1977, ובאותה העונה אף זכה בתואר מלך השערים של גביע אופ"א עם 11 כיבושים. כבר במשחק הראשון בטורניר כבש רביעייה לרשת גלנטורן, והוסיף שלושער במשחק הגומלין. אייאקס נעצרה בשלב שמינית הגמר.
חילס שב לבלגיה לקראת עונת 1978/1979, לאחר הקדנציה המוצלחת באייאקס, וחתם באנדרלכט, זוכת גביע אירופה למחזיקות גביע. הוא פתח בהרכב הקבוצה בצמד המשחקים מול אלופת אירופה ליברפול במסגרת הסופר קאפ האירופי, בו זכתה אנדרלכט לאחר ניצחון 3–4 בסיכום המפגשים. כמו כן, הוא הוביל את טבלת הכובשים של המועדון בליגה עם 25 כיבושים ב-28 הופעות, שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה.
לאחר עונה בלבד באנדרלכט, חזר להולנד, וחתם בשורות ספרטה רוטרדם. בעונת 1980/1981, עונתו השנייה והאחרונה בקבוצה, כבש 22 שערי ליגה בשלושים הופעות, וזכה בפעם החמישית בקריירה בתואר מלך שערי הליגה ההולנדית.
לקראת עונת 1981/1982 עבר חילס לפ.ס.וו. איינדהובן, ובכך הפך לכדורגלן הראשון ששיחק בכל שלוש הקבוצות הגדולות בהולנד (אחרי ששיחק גם בפיינורד ובאייאקס). בעונת הבכורה שלו תרם 15 שערי ליגה ב-28 הופעות ופ.ס.וו. סיימה את העונה במקום השני בטבלה. בפתיחת העונה הבאהנ הוא הפך לשחקן ספסל עם ארבע הופעות בלבד וללא שערים, ולכן עזב את הקבוצה ועבר לנאק ברדה, שם עד לתום העונה כבש שישה שערי ליגה ב-22 הופעות, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה. עם תום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
חילס מדורג שני בכל הזמנים בטבלת גדולי הכובשים של ליגת העל ההולנדית.
נבחרת הולנד
עריכהחילס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד ב-27 במרץ 1974, חודשים ספורים לפני טורניר מונדיאל 1974, בשוויון 1–1 במשחק ידידות מול אוסטריה. הוא שותף פעמיים נוספות במשחקי ידידות לקראת טורניר המונדיאל, ולבסוף אף זומן לסגל הסופי של הולנד לטורניר תחת המאמן רינוס מיכלס. הולנד הציגה יכולת מצוינת בטורניר וסיימה אותו כסגנית אלופת העולם, אך חילס עצמו לא שותף כלל במהלכו. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש בהמשך אותה השנה, ב-9 באוקטובר, בניצחון 0–1 על שווייץ במשחק ידידות.
לאחר שכבש שער אחד בארבע הופעות במסגרת מוקדמות יורו 1976, זומן חילס לסגל הנבחרת לטורניר הגמר על ידי ג'ורג' קנובל. במשחק הראשון, חצי הגמר מול צ'כוסלובקיה, החליף חילס את ג'וני רפ בדקה ה-65, אך ראה את נבחרתו מנוצחת 1–3 בתום הארכה. במשחק על המקום השלישי פתח חילס בהרכב, ובדקה ה-27 העלה את נבחרתו ליתרון 0–1, לאחר שקיבל מסירת עומק מרוב רנסנברינק, המשיך כל הדרך לרחבה והכניע את השוער. לאחר שוויון 2–2 בסיום תשעים דקות, עבר המשחק להכרעה בהארכה, ושם השלים חילס צמד בדקה ה-107, לאחר שהשתלט על כדור עומק, ועל אף השמירה האישית הכניע את השוער בכדור מפתיע, וקבע את תוצאת המשחק, 2–3 להולנד.
על אף שכבש שלושה שערים בארבע הופעות במוקדמות מונדיאל 1978, לא הצליח חילס לזכות במקום בסגל של ארנסט האפל לקראת טורניר הגמר. באופן דומה, שלושה שערים בשלוש הופעות במוקדמות יורו 1980 לא הספיקו למקום בסגל של יאן זווארטקרויס לקראת טורניר הגמר.
ב-14 באוקטובר 1981 ערך את הופעתו העשרים והאחרונה במדי הולנד, בה כבש את שערו הבינלאומי ה-11 בניצחון 0–3 על בלגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982.
חיים אישיים
עריכהבתו של חילס, לוסיין, היא שחקנית סופטבול מקצוענית, שאף ייצגה את הולנד באולימפיאדת אטלנטה.
בשנת 2007 פרסם חילס את הביוגרפיה שלו. הצגת הספר נערכה באצטדיונה הביתי של א.ז. אלקמאר, אצטדיון DSB, אותה אימן אז לואי ואן חאל. המאמן המוערך, שהיה גם חברו של חילס לקבוצה בתקופתו בספרטה רוטרדם ואף כתב את ההקדמה לספר, קיבל במעמד זה את העותק הראשון.
מת ב-18 בנובמבר 2023 בגיל 75.
תארים
עריכה- גביע העולם: 1974 (מקום שני)
- אליפות אירופה: 1976 (מקום שלישי)
- תארים אישיים
- מלך השערים של גביע אופ"א: 1975/1976
- מלך השערים של ליגת העל ההולנדית (5): 1974/1975, 1975/1976, 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981
סטטיסטיקות
עריכהמועדונים
עריכהעונה | קבוצה | ליגה | בליגה | |
---|---|---|---|---|
הופעות | שערים | |||
1965/1966 | טלסטאר ספורטקלאב | ליגת העל ההולנדית | 8 | 5 |
1966/1967 | פיינורד | ליגת העל ההולנדית | 25 | 8 |
1967/1968 | 32 | 20 | ||
1968/1969 | 20 | 10 | ||
1969/1970 | 12 | 8 | ||
1970/1971 | גו אהד איגלס | ליגת העל ההולנדית | 34 | 17 |
1971/1972 | 28 | 18 | ||
1972/1973 | קלאב ברוז' | ליגת העל הבלגית | 23 | 10 |
1973/1974 | 30 | 18 | ||
1974/1975 | אייאקס | ליגת העל ההולנדית | 32 | 30 |
1975/1976 | 33 | 29 | ||
1976/1977 | 34 | 34 | ||
1977/1978 | 32 | 30 | ||
1978/1979 | אנדרלכט | ליגת העל הבלגית | 28 | 25 |
1979/1980 | ספרטה רוטרדם | ליגת העל ההולנדית | 18 | 13 |
1980/1981 | 30 | 22 | ||
1981/1982 | פ.ס.וו. איינדהובן | ליגת העל ההולנדית | 28 | 15 |
1982/1983 | 4 | 0 | ||
1982/1983 | נאק ברדה | ליגת העל ההולנדית | 22 | 6 |
סך הכול בקריירה | 473 | 318 |
נבחרת לאומית
עריכהנבחרת הולנד | ||
---|---|---|
שנה | הופעות | שערים |
1974 | 5 | 1 |
1975 | 3 | 1 |
1976 | 4 | 3 |
1977 | 3 | 2 |
1978 | 2 | 3 |
1979 | 1 | 0 |
1980 | 0 | 0 |
1981 | 2 | 1 |
סך הכול | 20 | 11 |
קישורים חיצוניים
עריכה- רוד חילס, באתר Transfermarkt
- רוד חילס, באתר WorldFootball.net
- רוד חילס, באתר National Football Teams
- רוד חילס, באתר FootballDatabase.eu
- הופעות בינלאומיות, באתר rsssf
נבחרת הולנד – מונדיאל 1974 (מקום שני) | ||
---|---|---|
1 חילס • 2 האן • 3 ואן הנחם • 4 ואן ירסל • 5 ישראל • 6 יאנסן • 7 דה יונג • 8 יונגבלוד • 9 קייזר • 10 ר. ואן דה קרקהוף • 11 ו. ואן דה קרקהוף • 12 קרול • 13 ניסקנס • 14 קרויף • 15 רנסנברינק • 16 רפ • 17 ריחסברגן • 18 סכרייברס • 19 סטריק • 20 סורביר • 21 טרייחטל • 22 ווס • מאמן: מיכלס |
נבחרת הולנד – יורו 1976 (מקום שלישי) | ||
---|---|---|
1 סכרייברס • 2 סורביר • 3 ריחסברגן • 4 ואן קראי • 5 קרול • 6 ניסקנס • 7 יאנסן • 8 רפ • 9 קרויף • 10 ו. ואן דה קרקהוף • 11 רנסנברינק • 12 ואן הנחם • 13 חילס • 14 פיטרס • 15 ר. ואן דה קרקהוף • 16 ארנץ • 17 רויטר • 18 יונגבלוד • 19 קיסט • 20 מוטסטג' • מאמן: קנובל |